КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД 	

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2026 року м. Кропивницький Справа № 340/8542/25

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді В.В. НАУМЕНКА, розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (у письмовому провадженні) адміністративну справу
за позовом:  ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )
до відповідача: Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (вул. Соборна, буд. 7а, м. Кропивницький, Кіровоградська область, 25009, ЄДРПОУ 20632802)
про визнання протиправним, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просить суд:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо відмови у зарахуванні періодів участі у заходах необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією рф проти України з 23.05.2022 по 29.06.2022, з 01.08.2022 по 03.01.2023, з 15.01.2023 по 27.02.2023, з 03.03.2023 по 10.08.2023, з 22.08.2023 по 10.09.2023,15.09.2023 по 27.10.2023, з 01.11.2023 по 29.12.2023 в кратному розмірі (із розрахунку один місяць служби за три місяці);
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області зарахувати періоди участі у заходах необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією рф проти України з 23.05.2022 по 29.06.2022, з 01.08.2022 по 03.01.2023, з 15.01.2023 по 27.02.2023, з 03.03.2023 по 10.08.2023, з 22.08.2023 по 10.09.2023, 15.09.2023 по 27.10.2023, з 01.11.2023 по 29.12.2023 в кратному розмірі (із розрахунку один місяць служби за три місяці), що підтверджуються довідкою №31 від 21.01.2024 та повторно розглянути заяву від 18.11.2024.
В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що за наявності підтверджуючих документів, відповідач повинен був зарахувати до його пільгової вислуги років з розрахунку один місяць служби за три місяці (у порядку п.3 Постанови Кабінету Міністрів України №393 від 17.02.1992) період, коли позивач брав безпосередню участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії рф. Позивач, вважаючи бездіяльність відповідача протиправною, звернувся до суду з цим позовом.
Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 26.12.2025 відкрито провадження в даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників (а.с. 13).
У наданому до суду відзиві на позовну заяву представник відповідача висловив свої заперечення проти задоволення позову, посилаючись на те, що згідно з наданими документами страховий стаж обчислено тривалістю 21 роки 7 місяців 22 дні. Позивачу до страхового стажу згідно поданих документів зараховані всі періоди. Правові підстави для обчислення спірних періодів в кратному розмірі відсутні (а.с. 16-53).
Дослідивши надані сторонами матеріали та з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.
18.11.2024 позивач звернувся до Головного управління із заявою про призначення дострокової пенсії відповідно до п.4 ч.1 ст. 115 відповідно до Закону № 1058 (за місцем проживання та отримання пенсії).
21.11.2024 за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області відмовлено в призначенні пенсії відповідно до п.4 ч.1 ст. 115 відповідно до Закону № 1058, у зв`язку з відсутністю необхідного стажу.
Страховий стаж позивача склав 21 рік 7 місяців 22 дні.
22.05.2025 позивач повторно звернувся до Головного управління із заявою про призначення дострокової пенсії відповідно до п.4 ч.1 ст. 115 відповідно до Закону № 1058 (за місцем проживання та отримання пенсії).
30.05.2025 за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернівецькій області відмовлено в призначенні пенсії відповідно до п.4 ч.1 ст. 115 відповідно до Закону № 1058, у зв`язку з відсутністю необхідного стажу.
Страховий стаж позивача склав 21 рік 7 місяців 22 дні.
18.10.2025 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області із заявою (у формі звернення), у якій просив надати інформацію, чи були враховані періоди участі у заходах необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією рф проти України з 23.05.2022 по 29.06.2022, з 01.08.2022 по 03.01.2023, з 15.01.2023 по 27.02.2023, 3 03.03.2023 по 10.08.2023, 3 22.08.2023 по 10.09.2023, 15.09.2023 по 27.10.2023, 3 01.11.2023 по 29.12.2023 в кратному розмірі, якщо не були то чому саме не було враховано вказані періоди та просив врахувати їх й повторно розглянути заяву від 18.11.2024 року. 
Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, розглянувши заяву надало відповідь інформаційного характеру, за змістом якої роз`яснено причини відмови у призначенні пенсії та вказано, що за доданими документами до страхового стажу зараховано всі періоди трудової діяльності.
Вважаючи дії пенсійного органу щодо не зарахування до страхового стажу у кратному розмірі, один місяць за три, періоди проходження військової служби, протиправними, позивач звернувся до суду з позовом.
Отже, предметом спору, переданого на вирішення адміністративного суду є правомірність та законність не зарахування стажу у кратному розмірі Головним управлінням Пенсійного фонду України в Кіровоградській області та бездіяльність щодо повторного розгляду заяви позивача від 18.11.2024 року.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає та враховує наступне.
Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року №1058-IV (далі по тексту - Закон №1058-IV).
Згідно зі статтею 8 Закону № 1058-IV громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, мають право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи.
Положеннями частини 1 статті 9 Закону № 1058-IV передбачено, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, непов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Пунктом 4 частини 1 статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що право на призначення дострокової пенсії за віком мають військовослужбовці, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейські, які брали участь у бойових діях, після досягнення чоловіками 55 років, жінками - 50 років та за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків і не менше 20 років у жінок.
Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.
Відповідно до абзаців першого і другого положень підпункту 146.2 пункту 146 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-ІV тимчасово, у період дії воєнного стану в Україні та протягом трьох місяців після його припинення або скасування, для осіб, які проживають/проживали на території, на якій ведуться (велися) бойові дії, та/або на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, у разі якщо звернення за призначенням пенсії відбулося в період дії воєнного стану в Україні та протягом трьох місяців після його припинення або скасування, за умови що передбачений частиною першою статті 45 цього Закону строк звернення за призначенням відповідної пенсії не сплив станом на 24 лютого 2022 року, пенсія призначається за віком з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку.
Положеннями частини першої статті 44 Закону №1058-IV встановлено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.
Документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду України та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії (частина п`ята статті 45 Закону № 1058-IV).
Подання та оформлення документів для призначення пенсій урегульовано Порядком №22-1, пунктом 2.1 якого визначено перелік документів, що подають разом із заявою про призначення пенсії.
Підпунктом 6 п.2.1 розділу II Порядку № 22-1 визначено, що документи, які підтверджують право на призначення дострокової пенсії за віком:
військовослужбовцям, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, які брали участь у бойових діях, безпосередню участь в АТО/ООС та/або в обороні України у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації: документи про проходження військової служби (служби); довідка згідно з додатком 2 до Порядку підтвердження наявного трудового стажу або документи про безпосередню участь в АТО/ООС, передбачені Порядком надання та позбавлення статусу учасника бойових дій, або документи військових частин (органів, підрозділів), підприємств, установ та організацій про безпосередню участь в обороні України у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації; посвідчення учасника бойових дій.
особам, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до пунктів 19 (з числа резервістів, військовозобов`язаних, осіб, які входили до складу добровольчого формування територіальної громади), 20, 21 частини першої статті 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»: посвідчення учасника бойових дій (у разі відсутності в посвідченні учасника бойових дій пункту і статті Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», відповідно до якого надано статус, такі відомості підтверджуються органом, що видав посвідчення, або додаються документи, які підтверджують безпосередню участь цих осіб в АТО/ООС, передбачені Порядком надання та позбавлення статусу учасника бойових дій, або документи військових частин (органів, підрозділів), підприємств, установ та організацій про безпосередню участь в обороні України у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації). Особами з числа резервістів і військовозобов`язаних, особами, які входили до складу добровольчого формування територіальної громади, додаються документи, які підтверджують їх належність до таких осіб (незалежно від наявності в посвідченні зазначених вище відомостей) (при призначенні пенсії учасникам бойових дій згідно з пунктом 4 частини першої статті 115 Закону).
Отже, положеннями Порядку 22-1 визначено посвідчення учасника бойових дій та довідку про період (періоди) участі у бойових діях або в антитерористичній операції в районах її проведення визначають як альтернативні документи, що посвідчують спеціальний статус особи для призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку як учаснику бойових дій, які кожний окремо є достатнім документом, який засвідчує спеціальний статус особи, яка звернулась за призначенням пенсії зі зниженням пенсійного віку як учаснику бойових дій.
Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постанові від 09.06.2021 по справі №340/576/19.
Згідно пункту 19 частини 1 статті 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» №3551-XII від 22.10.1993 (далі Закон №3551-XII) учасниками бойових дій визнаються військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані, добровольці Сил територіальної оборони) Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, військовослужбовці військових прокуратур, особи рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, поліцейські, особи рядового, начальницького складу, військовослужбовці Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної пенітенціарної служби України, особи, які входили до складу добровольчого формування територіальної громади, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.
Як установлено судом, позивач у віці 60 років та у віці 61 рік, звертався із заявами 18.11.2024 року та 22.05.2025 року про призначення пенсії відповідно до п.4 ч.1 ст. 115 відповідно до Закону № 1058 (за місцем проживання та отримання пенсії, до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області). Заяви було розглянуто за принципом екстериторіальності та прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного стажу, 21.11.2024 Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області, 30.05.2025 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернівецькій області рішення №2337668831 відповідно.
Рішення №112650003615 від 21.11.2024 року Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області та рішення №2337668831 від 30.05.2025 Головного управлінням Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, позивачем не оскаржувались, а відтак не були скасовані та є чинними.
Враховуючи, що позивач не є пенсіонером, вирішити питання про зарахування того чи іншого періоду стажу та спосіб його обчислення, орган Пенсійного фонду може лише на підставі поданої заяви про призначення пенсії.
Водночас, головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області не було визначено уповноваженим на розгляд заяви позивача від 18.11.2024 року, а відтак суд не має законодавчо визначених підстав зобов`язати останнього розглянути повторно заяву, яка вперше була розглянута іншим суб`єктом владних повноважень.
Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Враховуючи вищенаведене, суд вважає що, відповідач діяв у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому протиправність дій відповідача не знайшла підтвердження в ході розгляду цієї справи.
Відповідно до частини 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно з статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У разі надання відповідачем доводів, які в сукупності з іншими доказами у справі свідчать про правомірність його рішень, дій чи бездіяльності, позивач має спростовувати ці доводи. Наведене випливає зі змісту частини першої статті 77 КАС України.
З огляду на викладене, позивач, всупереч вимогам статті 77 КАС України, не довів ті обставини, на яких ґрунтуються його позовні вимоги.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.
Судові витрати сторонами не понесені.
Керуючись статтями 77, 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими статтями 293, 295 - 297 КАС України.

Суддя Кіровоградського 
окружного адміністративного суду В.В. НАУМЕНКО