ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 січня 2026 року	Львів	Справа № 300/1351/25 пров. № А/857/37802/25	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Гудима Л.Я.,
суддів: Качмара В.Я., Онишкевича Т.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 07 серпня 2025 року, головуючий суддя – Чуприна О.В., ухвалене у м. Івано-Франківськ, у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ГАРАНТ ОЙЛ ІФ" до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Івано-Франківській області Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач – ТзОВ "ГАРАНТ ОЙЛ ІФ" звернулося в суд з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Івано-Франківській області Державної служби України з безпеки на транспорті, в якому просило визнати протиправною та скасувати постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №094249 від 04.02.2025 року.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відеозаписом з нагрудної камери посадової особи Укртрансбезпеки засвідчується передача водієм роздруківки даних з цифрового тахографа. Більше того, виходячи зі змісту акту проведення перевірки за №АР049809 від 11.12.2024 року, встановлено відсутність відомостей про режим роботи та відпочинку водія за окремий період часу (з 18 год. 00 хв. 06.12.2024 року по 06 год. 45 хв. 11.12.2024 року), а не фактичну відсутність згаданого документу. Окрім того, стверджується про правомірне не зазначення у роздруківці даних відомостей стосовно водія за коментований період, адже такий перебував у відпустці та не виконував покладені на нього обов`язки з перевезення, до того ж останній не був зобов`язаний на момент перевірки мати підтверджуючі для цього документи. 
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 07 серпня 2025 року адміністративний позов задоволено; визнано протиправою та скасовано постанову Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Івано-Франківській області Державної служби України з безпеки на транспорті про застосування адміністративно-господарського штрафу за №094249 від 04.02.2025 року.
Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням суду першої інстанції, Державна служба України з безпеки на транспорті оскаржила його в апеляційному порядку, яка, покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, не надано належної правової оцінки наявним доказам, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове судове рішення, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити.
Свою апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що на момент перевірки у водія транспортного засобу може бути або картка або роздруківка даних роботи тахографа, а також відсутності у такого обов`язку мати одночасно вказані документи, Укртрансбезпека наголошує на приписах пункту 2 розділу ІІІ Інструкції №385, якою встановлено імперативний обов`язок водія транспортного засобу використовувати особисту картку кожного дня, протягом якого керував таким, відтак наявність у водія особистої картки не є тотожним використанню такої кожного дня, та відповідно наявності роздруківки, що вказане підтверджує. Роздруківка є похідним документом від картки водія, адже процес її створення неможливий без використання картки в тахографі, а отже і фіксація режиму праці та відпочинку цього водія.
На підставі пункту 1 частини 1 статті 311 КАС України розгляд справи проводиться в порядку письмового провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що подана апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, Посадовими особами Відділу державного нагляду (контролю) у Рівненській області, відповідно до щотижневого графіку проведення рейдових перевірок в період з 09.12.2024 року по 15.12.2024 року, затвердженого 06.12.2024 року за №111076/37/27-24 та направлення за №000764 від 06.12.2024 року, 11.12.2024 року здійснено рейдову перевірку на автодорозі у с. Шепетин Рівненської області транспортного засобу марки MAN, державний номерний знак НОМЕР_1 на предмет дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень вантажів.
Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , автомобіль марки MAN, державний номерний знак НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_3 , такий належить на праві власності ТзОВ "ГАРАНТ ОЙЛ ІФ".
Вищезгаданим транспортним засобом керував водій ОСОБА_1 , на підставі посвідчення водія серії НОМЕР_4 , виданого 27.08.2014 року.
За результатами перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом складено акт за №АР049809 від 11.12.2024 року, в якому зафіксовано про виявлені порушення статей 34, 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" від 05.04.2001 року за №2344-ІІІ, у тому числі порушення, відповідальність за які передбачена абзацом 3 частини 1 статті 60 вказаного Закону, а саме "за відсутність на момент проведення перевірки документів, перелік яких визначений статтею 48 цього Закону".
В межах коментованого акту перевірку зазначено про наступні обставини: "Внутрішні перевезення небезпечних вантажів виконувались водієм ОСОБА_2 без роздруківок на паперовому носії інформації про режими праці та відпочинку за період з 18 год. 00 хв. (UTC) 06.12.2024 року до 06 год. 45 хв. (UТC) 11.12.2024. За відсутності бланку підтвердження діяльності. Порушено вимоги наказу МТЗУ №340 від 07.06.2010 року, наказу МТЗУ №385 від 24.07.2010".
У свою чергу, зазначено про ознайомлення водія ОСОБА_1 зі змістом акта від 11.12.2024 року та відмову останнього від підпису та пояснень, вказане засвідчене підписом посадової особи Відділу, що здійснювала перевірку.
Відповідач листом за №1218/3.6/24-25 від 07.01.2025 року повідомив власника вказаного транспортного засобу ТзОВ "ГАРАНТ ОЙЛ ІФ" про дату розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, яка призначена до розгляду на 04.02.2025 року та попередив, що у випадку відмови прибути, розгляд справи відбудеться за відсутності сторони. Позивач вказаний лист не отримав, що засвідчується копією конверту поштового відправлення з трек-номером 06 009 9970 3256 та долученою до нього довідкою оператора поштового зв`язку про причини повернення/досилання, а саме "за закінченням терміну зберігання".
За результатами розгляду справи 04.02.2025 року про порушення законодавства про автомобільний транспорт в.о. начальника Відділу державного нагляду (контролю) в Івано-Франківській області Укртрансбезпеки Кіштулинцем Р.В. прийнято постанову №094249, якою на підставі абзацу 3 частини 1 статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" до ТзОВ "ГАРАНТ ОЙЛ ІФ" застосовано адміністративно-господарський штраф у сумі 17 000,00 гривень за допущену "відсутність на момент проведення перевірки документів, визначених статтею 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", а саме: роздруківки даних з цифрового тахографа щодо режиму праці та відпочинку водія ОСОБА_1 , за період визначений законодавством (акт №049809)".
Вказана постанова направлена відповідачем на адресу товариства супровідним листом за №12116/3.6/24-25 від 05.02.2025 року, однак позивач листа не отримав, в матеріалах справи міститься копія конверту поштового відправлення з трек-номером 06 011 0982 3876 з довідкою оператора поштового зв`язку про причини повернення/досилання, а саме "за закінченням терміну зберігання".
Вважаючи, що Державною службою України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Івано-Франківській області Державної служби України з безпеки на транспорті протиправно, з порушенням норм матеріального права, правової процедури та невірного встановлення фактичних обставин прийнято оскаржувану постанову, ТзОВ "ГАРАНТ ОЙЛ ІФ" звернулися до суду із цим позовом.
Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що порушення режиму праці та відпочинку водіями транспортних засобів (у випадку його встановлення) слід кваліфікувати як порушення режимів праці та відпочинку водіями транспортних засобів, відповідальність за яке передбачена абзацом 8 частини 1 статті 60 Закону № 2344-ІI, проте не за абзацом 3 частини 1 статті 60 Закону № 2344-ІI. 
Такі висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи та є помилковими, виходячи з наступного.
Відповідно до ст.48 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення. Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством.
Відповідно до ст.18 Закону України «Про автомобільний транспорт» з метою організації безпечної праці та ефективного контролю за роботою водіїв транспортних засобів автомобільні перевізники зобов`язані:
організовувати роботу водіїв транспортних засобів, режими їх праці та відпочинку відповідно до вимог законодавства України;
здійснювати заходи, спрямовані на забезпечення безпеки дорожнього руху;
забезпечувати виконання вимог законодавства з питань охорони праці;
здійснювати організацію та контроль за своєчасним проходженням водіями медичного огляду, забезпечувати їх санітарно-побутовими приміщеннями й обладнанням.
Контроль за роботою водіїв транспортних засобів має забезпечувати належне виконання покладених на них обов`язків і включає організацію перевірок режимів їх праці та відпочинку, а також виконання водіями транспортних засобів вимог цього Закону та законодавства про працю.
Положення щодо режимів праці та відпочинку водіїв транспортних засобів визначається законодавством.
Відповідно до ст.53 Закону, у транспортних засобах, що здійснюють міжнародні перевезення пасажирів та/або вантажів, установлюються і використовуються контрольні пристрої - тахографи.
Водії транспортних засобів, що належать резидентам або нерезидентам України, зобов`язані допускати до перевірки тахографів посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, надавати їм реєстраційні листки режиму праці та відпочинку водіїв - тахокарти, а також, у разі якщо у транспортному засобі використовуються цифрові тахографи, роздруковувати на паперовому носії інформацію про роботу та відпочинок водіїв.
Відповідно до п.6.1 Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, яке затверджено наказом Міністерства транспорту та зв`язку №340 від 07.06.2010 року автобуси, що використовуються для нерегулярних і регулярних спеціальних пасажирських перевезень, для регулярних пасажирських перевезень на міжміських автобусних маршрутах протяжністю понад 50 км, вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 тонн повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами.
Відповідно до п.6.4 Положення, уразі тимчасової непрацездатності водія чи перебування його у відпустці, а також якщо водій не здійснював перевезення пасажирів чи/та вантажів, Перевізник може заповнювати бланк підтвердження діяльності (додаток 4).
Водії зберігають бланк підтвердження діяльності протягом робочої зміни та 28 днів з дня її закінчення.
Відповідно до п.3.3. Інструкції з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, яка затверджена наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 24.06.2010 року № 385, Водій транспортного засобу, обладнаного тахографом:
забезпечує правильну експлуатацію тахографа та управління режимами його роботи відповідно до інструкції виробника тахографа;
своєчасно встановлює, змінює і заповнює тахокарти та забезпечує їх належне зберігання;
використовує тахокарти (у разі використання аналогового тахографа) або у разі використання цифрового тахографа - особисту картку водія кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом;
має при собі: протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу; заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР ( 994_016 ), або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом;
у разі несправності або пошкодження аналогового тахографа своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці тахокарти, де нанесена сітка з відповідними графічними позначками, інформує про це відповідну посадову особу перевізника, з яким водій перебуває у трудових відносинах (для найманих водіїв);
у разі несправності або пошкодження цифрового тахографа або картки до нього своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці аркуша, призначеного для роздруківки даних, що використовують у даному тахографі, та забезпечує належне зберігання таких записів.
Відповідно до п. 3.7. Інструкції перевізники:
забезпечують водіїв, які відправляються в рейс, необхідною кількістю тахокарт або паперу для роздруківки даних, що відповідають типу тахографа (аналоговий, цифровий);
зберігають інформацію, отриману за допомогою тахографа, кожного водія протягом 12 місяців з дати останнього запису, а протоколи перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, свідоцтва про повірку - протягом одного року з дати закінчення терміну їх дії;
аналізують інформацію щодо дотримання режимів праці та відпочинку водіїв, отриману за допомогою тахографа, а в разі виявлення порушень вживають заходів щодо недопущення та запобігання виникненню їх в подальшому.
Відповідно до п.6.1 Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, яке затверджено наказом Міністерства транспорту та зв`язку №340 від 07.06.2010 року автобуси, що використовуються для нерегулярних і регулярних спеціальних пасажирських перевезень, для регулярних пасажирських перевезень на міжміських автобусних маршрутах протяжністю понад 50 км, вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 тонн повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами.
Питання обліку робочого часу водіїв під час внутрішніх перевезень врегульоване саме ч.3 ст.18 Закону, яка є відсильною до інших нормативно-правових актів.
На виконання вимог ст.18 Закону, Міністерством транспорту та зв`язку України і видано наказ про затвердження Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, який прямо висуває вимоги про обладнання вантажних автомобілів з повною масою понад 3,5 тонн для внутрішніх перевезень діючими та повіреними тахографами.
Таким чином, відповідно до вимог законодавства у водія автомобіля повною масою понад 3,5 тонн, якій здійснює внутрішні перевезення вантажів, обладнаний цифровим тахографом, повинні бути роздруковувати на паперовому носії інформація про роботу та відпочинок водіїв, а якщо водій в якісь дні не працював то бланк підтвердження діяльності.
Згідно пункту 3.3 Інструкції № 385, водій транспортного засобу обладнаного тахографом:використовує тахокарти (у разі використання аналогового тахографа) або у разі використання цифрового тахографа - особисту картку водія кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом;
Карта водія (особиста картка) це пластикова картка з вбудованим в неї чіттом (мікропроцесором), який зберігає всю необхідну інформацію. Тобто це документ європейського зразка, який видається тільки особисто водієві і є його власністю. Вся інформація про водія вноситься в європейську базу даних TACHOnet, і водій отримує індивідуальний номер карти, яка має офіційний статус як в Україні, так і в країнах Європейського Союзу.
Без картки водія неможливо встановити його режим праці та відпочинку. Особиста карта водія потрібна, щоб користуватися цифровим тахографом, що встановлений у транспортному засобі, який виконує перевезення вантажів з метою Фіксування інформації про режим праці та відпочинку водія. За відсутності у слоті тахографа особистої картки водія, інформація про режим праці та відпочинку водія не буде фіксуватися і роздруківки режиму праці та відпочинку водія теж не буде за певний період, а отже і порушуватимуться чинні вимоги законодавства у сфері автомобільного транспорту.
Роздруківка даних роботи тахографа- це роздруківка з особистої картки водія яка використовувалась в цифровому тахографі на паперовому носії яка містить інформацію про режим роботи та відпочинку цього водія транспортного засобу.
Приписами пункту 3.3 Інструкції № 385 передбачена конструкція "використання водієм карти кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом", правова природа такого правила в сукупністю з необхідністю ведення обліку робочого часу направлена на організацію безпечної праці та недопущення настання пов`язаних з цим негативних наслідків.
Пунктом 3.3 Інструкції № 385 передбачено імперативний обов`язок водія транспортного засобу використовувати особисту картку кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом.
Отже у водія транспортного засобу, обладнаного цифровим тахографом, на момент перевірки має бути в наявності чинна особиста картка водія, він повинен використовувати її у відповідному слоті цифрового тахографа кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом та надавати уповноваженим посадовим особам роздруківку даних роботи тахографа. Водії зберігають записи щодо режиму праці та відпочинку протягом робочої зміни та 28 днів з дня її закінчення.
Верховний Суд в постанові від 06 лютого 2025 року по справі № 440/2336/23 констатував, що: «Вирішуючи спір по суті позовних вимог, судами попередніх інстанцій встановлено, що під час перевірки виявлено відсутність роздруківки даних роботи тахографа водія за 18 січня 2023 року, враховуючи, що водій не використовує особисту картку.
Згідно з підпунктом 3.3 Інструкції № 385 водій транспортного засобу, обладнаного тахографом: забезпечує правильну експлуатацію тахографа та управління режимами його роботи відповідно до інструкції виробника тахографа; використовує тахокарти (у разі використання аналогового тахографа) або у разі використання цифрового тахографа - особисту картку водія кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом.
Отже, чинним законодавством саме на автомобільного перевізника покладено обов`язок забезпечення належної експлуатації тахографів та транспортних засобів з установленими тахографами.
Під час перевірки у водія була відсутня роздруківка даних роботи тахографа за 18 січня 2023 року (день перевірки), яка, відповідно до статті 48 № 2344-ІІІ та підпункту 3.3. Інструкції № 385. повинна бути у водія, якщо він не використовує особисту картку водія та що, відповідно, є підставою для притягнення позивача для відповідальності».
Отже, у вищевказаній постанові Верховний Суд прийшов до висновку, що застосований штраф до автомобільного перевізника за відсутність роздруківки у водія, у зв`язку з тим, що він не використовував особисту картку водія в слоті тахографа, є правомірним, оскільки на автомобільного перевізника покладаються обов`язки, щодо забезпечення належної експлуатації тахографа.
Тобто, роздруківка є документом похідним від картки водія, адже процес її створення неможливий без використання картки в тахографі, а надання роздруківки можливе тільки уразі використання картки водія у тахографі.
Окрім того, з вищезазначеної постанови Верховного Суду від 06 лютого 2025 року по справі № 440/2336/23 також вбачається, що роздруківка даних роботи водія з тахографа є тим документом який передбачений відповідно до вимог статті 48 Закону № 2344-ІІІ та підпункту 3.3. Інструкції №385.
Отже у пункті 3.3 Інструкції №385 вказано, що водій має при собі:
1.протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу;
2. заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР, або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом.
Згідно наведеної норми, водій транспортного засобу, обладнаного цифровим тахографом повинен мати протокол про перевірку та адаптацію тахографа та особисту картку, роздруківку даних роботи тахографа.
Аналізуючи вищевказані норми, слідує що водій транспортного засобу, обладнаного цифровим тахографом, зобов`язаний мати при собі роздруківку даних його роботи з його особистої картки водія.
Беззаперечним є тлумачення сполучника "чи". Проте, смислове розуміння в цілому пункту 3.3 Інструкції №385 вказує на те, що сполучник чи вказує на альтернативну можливість мати різні документи в залежності від виду тахографа (аналогового чи цифрового). Аналогічна правова позиція відображена в постанові Третього апеляційного адміністративного суду від 13 серпня 2024 по справі № 340/1617/22.
Тож у водія транспортного засобу, обладнаного цифровим тахографом, на момент перевірки має бути в наявності чинна особиста картка водія, він повинен використовувати її у відповідному слоті цифрового тахографа кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом та надавати уповноваженим посадовим особам роздруківку даних роботи тахографа.
Згідно пункту 6.4 Положення №340, у разі тимчасової непрацездатності водія чи перебування його у відпустці, а також якщо водій не здійснював перевезення пасажирів чи/та вантажів. Перевізник може заповнювати бланк підтвердження діяльності (додаток 4).
Водії зберігають бланк підтвердження діяльності протягом робочої зміни та 28 днів з дня її закінчення.
Перевізники зберігають бланк підтвердження діяльності протягом 12 місяців.
З 20.12.2010 року набула чинності Поправка №6 до Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів (ЄУТР), підписаної у Женеві 01.07.1970 року в частині надання до контролю реєстраційних листків (роздруківок) за поточний день та попередні 28 календарних днів, а в разі їх відсутності надання Бланку підтвердження діяльності, який заповнюється транспортним підприємством та водієм перед рейсом.
Зазначена поправка має на меті приведення ЄУТР у відповідність із законодавством, введеним у дію у Європейському Союзі (Постанова ЄЄ №561/2006 від 15.03.2006) в частині періодів керування та відпочинку професійних водіїв, з тим щоб забезпечити гармонізацію цих двох систем і правил та безпеку дорожнього руху.
Вказане дає підстави для висновку, що водії зобов`язані надавати інспектору для контролю реєстраційні листки (роздруківки) за поточний день та попередні 28 календарних днів, тобто всього 29, а в разі відсутності їх- оригінал Бланку підтвердження діяльності, який заповнюється транспортним підприємством та водієм перед рейсом.
Бланк підтвердження діяльності є документом, що оформлюється перевізником у разі, коли водій здійснював роботу, не пов`язану із вантажними перевезеннями, із зазначенням періоду та даних водія.
Поправка №6 до Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів (ЄУТР), підписаної у Женеві 01.07.1970 року, передбачає надання до контролю роздруківок за поточний день та попередні 28 календарних днів, а в разі відсутності тахокарт - надання Бланку підтвердження діяльності.
Колегія суддів звертає увагу, що наявна в справі роздруківка підтверджує встановлене в Акті перевірки порушення щодо відсутності роздруківок водія за період з 18 год. 00 хв. 06.12.2024 року до 06 год. 45 хв. 11.12.2024 року, оскільки вказана роздруківка не містить такої інформації.
Також, суд вважає безпідставними покликання позивача про те, що водій у вказаний період перебував у відпустці та не виконував покладені на нього обов`язки з перевезення, оскільки на підтвердження вказаних обставин ним не складено та надано до перевірки бланк підтвердження діяльності, як передбачено пунктом 6.4 Положення №340.
Таким чином, відповідачем правомірно притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за порушення абзацу 3 частини 1 статті 60 Закону № 2344-ІІІ, через що відсутні правові підстави для скасування спірної постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу.
Відтак, колегія суддів дійшла висновку про безпідставність та необґрунтованість позовних вимог, відтак такі задоволенню не підлягають.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про порушення судом норм матеріального і процесуального права, висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, через що судове рішення підлягає скасуванню з прийняттям нового, яким в задоволенні адміністративного позову слід відмовити. 
При цьому, у відповідності до ст. 139 КАС України, судові витрати відшкодуванню не підлягають.
Керуючись ст.ст. 243, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті задовольнити, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 07 серпня 2025 року у справі №300/1351/25 – скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.
Постанову разом із паперовими матеріалами апеляційної скарги надіслати до суду першої інстанції для приєднання до матеріалів справи. 

Головуючий суддя	 	Л. Я. Гудим 	
судді	 	В. Я. Качмар 	
 	 	Т. В. Онишкевич