Справа № 509/473/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2026 року         с-ще Овідіополь

Овідіопольський районний суд Одеської області у складі: 
головуючого судді Бочарова А.І.,
 
при секретарі Сірман Г.В.,
за участю присяжних: Швець Р.П., Крівцової О.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с-ща Овідіополь цивільну справу в порядку окремого провадження за заявою 
ОСОБА_1 ,
заінтересовані особи:
Овідіопольський відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса),
Військова частина НОМЕР_1 ,
Міністерство оборони України,
про 
оголошення фізичної особи померлою,-

ВСТАНОВИВ:

26 січня 2026 року ОСОБА_1 звернулася до Овідіопольського районного суду Одеської області з заявою про оголошення фізичної особи померлою, заінтересовані особи: Міністерство оборони України, Овідіопольський відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), в якій просить суд оголосити померлим  ОСОБА_2 , солдата, розвідника – навідника 3 розвідувального відділення розвідувального взводу 1 аеромобільного батальйону військової частини НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Миколаївка Овідіопольського району Одеської області, паспорт НОМЕР_2 виданий Овідіопольським РВ УМВС України в Одеській області 22.05.2006р., РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований: АДРЕСА_1 , який загинув під час проходження військової служби під час виконання бойового завдання в умовах ведення бойових дій із забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони Батьківщини та територіальної цілісності, відсічі і стримування збройної агресії з боку збройних сил РФ на території н.п. Білогорівка Луганської області. Датою смерті ОСОБА_2 – вважати ІНФОРМАЦІЯ_2 , місцем смерті – вважати селище Білогорівка Луганської області.
Заява обґрунтована тим, що ОСОБА_2 , який є її сином, був призваний на військову службу 07.10.2022р. ІНФОРМАЦІЯ_3 відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022р. 
Військову службу проходив у Збройних Силах України.
На підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 «Про призначення військовослужбовців військової частини на посади» № 357 від 16.12.2022р. був призначений на посаду розвідника – навідника 3 розвідувального відділення розвідувального взводу НОМЕР_4 аеромобільного батальйону військової частини НОМЕР_1 .
12.06.2023р. ІНФОРМАЦІЯ_4 сім`ю заявниці було сповіщено, що 10.06.2023р. ОСОБА_2 під час виконання бойового завдання в районі бойових дій н.п. Білогорівка Луганської області зник безвісті. 
В матеріалах спеціального розслідування за фактом зникнення безвісті солдата ОСОБА_2 вказано, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 1965 від 02.08.2023р. «Про призначення спеціального розслідування за фактом зникнення безвісті солдата ОСОБА_2 » призначено комісію для проведення спеціального розслідування за фактом зникнення безвісти солдата ОСОБА_2 у районі проведення бойових дій.
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 1799 від 22.08.2023р. «Про підсумки спеціального розслідування за фактом зникнення безвісті солдата ОСОБА_2 в районі ведення воєнних (бойових) дій» затверджено Акт проведення спеціального розслідування від 22.08.2023р. із додаванням витягу із журналу бойових дій військової частини НОМЕР_1 від 23.06.2023р. за 10.06.2023р., рапорту командира НОМЕР_4 аеромобільного батальйону військової частини НОМЕР_1 від 11.06.2023 року про зникнення безвісти під час виконання бойового завдання в районі бойових дій н.п. Білогорівка Луганської області, витяг із наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 180 від 25.06.2023р. «Про увільнення від займаної посади солдата ОСОБА_2 , що зник безвісти під час виконання бойового завдання 10.06.2023р.», копій бланків отримання пояснень від 10.08.2023р., доповіді за фактом безвісти зниклого під час виконання завдання військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_2 , довідки про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України № 4707 від 03.08.2025р.
14.06.2023р. відділенням поліції № 1 Одеського районного управління поліції № 2 ГУ НП в Одеській області, на підставі заяви про зникнення безвісти ОСОБА_2 , до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості за №12023162380000267 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 115 КК України. 
З 14.08.2023 року ОСОБА_2 надано статус особи, зниклої безвісти за особливих обставин. 
18.07.2025р. заявниця ОСОБА_1 звернулася до відділу державної реєстрації актів цивільного стану в Одеському районі Одеської області з питань державної реєстрації смерті її сина ОСОБА_2 , на що заявниці ОСОБА_1 було надано відповідь, що підставою для проведення державної реєстрації смерті є: лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о); фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о); лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; рішення суду про оголошення особи померлою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть.
Для заявниці ОСОБА_1 оголошення особи померлою, що має юридичне значення, а саме факту смерті її сина ОСОБА_2 є необхідним для отримання свідоцтва про смерть та подальшого використання вказаного документу у цивільно-правових відносинах. 
У зв`язку з відсутністю свідоцтва про смерть сина, заявник не має можливості скористатись своїми сімейними, цивільними і соціальними правами, пов`язаними із смертю сина ОСОБА_2 , зокрема: спадкування, отримання статусу членів сім`ї загиблого військовослужбовця, допомоги сім`ї загиблого військовослужбовця та ін.
Крім того, після оголошення особи померлою заявниця має право реалізувати мету після встановлення відповідного факту, а саме – оформлення статусу члена сім`ї загиблого, та отримання одноразової грошової допомоги, виплата якої передбачена Постановою КМУ № 168 від 28.02.2022 року.
Заявниця в судове засідання не з`явилась. Представником заявниці надано до суду клопотання, в якому просить суд розглянути справу без їх участі.
Представники зацікавлених осіб в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.
Згідно ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до наступного висновку.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 є сином ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 22.11.1989р. серії НОМЕР_5 .
ОСОБА_2 призваний на військову службу до лав Збройних Сил України 09.10.2022р. відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022р., що підтверджується копією військового квитка серії НОМЕР_6 від 09.10.2022 року. 
Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 «Про призначення військовослужбовців військової частини на посади» № 357 від 16.12.2022р. був зарахований до списків особового складу та призначений на посаду розвідника – навідника 3 розвідувального відділення розвідувального взводу НОМЕР_4 аеромобільного батальйону військової частини НОМЕР_1 .
Заявниці ОСОБА_1 надійшло сповіщення № 440 вих. № 10/2676/10 від 12.06.2023р. з ІНФОРМАЦІЯ_5 про те, що ІНФОРМАЦІЯ_6 її син ОСОБА_2 під час виконання бойового завдання в районі бойових дій н.п. Білогорівка Луганської області зник безвісті. 
Матеріали спеціального розслідування за фактом зникнення безвісті солдата ОСОБА_2 , містять: витяг із наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 1965 від 02.08.2023р. «Про призначення спеціального розслідування за фактом зникнення безвісті солдата ОСОБА_2 », витяг із наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 1799 від 22.08.2023р. «Про підсумки спеціального розслідування за фактом зникнення безвісті солдата ОСОБА_2 в районі ведення воєнних (бойових) дій»; копію Акту проведення спеціального розслідування від 22.08.2023р., що затверджений командиром військової частини НОМЕР_1 від 22.08.2023р., витяг із журналу бойових дій військової частини НОМЕР_1 від 23.06.2023р. за 10.06.2023р., копію рапорту командира НОМЕР_4 аеромобільного батальйону військової частини НОМЕР_1 від 11.06.2023 року про зникнення безвісти під час виконання бойового завдання в районі бойових дій н.п. Білогорівка Луганської області, витяг із наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 180 від 25.06.2023р. «Про увільнення від займаної посади солдата ОСОБА_2 , що зник безвісти під час виконання бойового завдання 10.06.2023р.», копії бланків отримання пояснень від 10.08.2023р., доповідь за фактом безвісти зниклого під час виконання завдання військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_2 , довідку про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України № 4707 від 03.08.2025р. 
З копії Акту проведення спеціального розслідування від 22.08.2023р. вбачається, що подія з солдатом ОСОБА_2 сталася 10.06.2023. Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 02.08.2023р. № 1965 було призначено спеціальне розслідування за фактом зникнення безвісті солдата ОСОБА_2 .
Як вказано у п. 4 Акту проведення спеціального розслідування від 22.08.2023р., 10.06.2023 визначений особовий склад розвідувального взводу 1 аеромобільного батальйону виконував бойове завдання на підставі бойового розпорядження командира НОМЕР_4 аеромобільного батальйону військової частини НОМЕР_1 № 657 від 07.06.2023 в районі населеного пункту Білогорівка Луганської області.
10.06.2023 у проміжок часу 06:18-08:35, солдат ОСОБА_2 за наказом тимчасово виконуючого обов`язки командира розвідувального взводу молодшого сержанта ОСОБА_3 був задіяний в складі резервної групи підтримки, яка в складі підрозділу проводила наступальні (штурмові) дії поблизу н.п. Білогорівка Луганської області, для зайняття нових рубежів оборони де виявили противника та нанесли вогневе ураження йому з наявних вогневих засобів, противник відступив. Після зайняття ворожих окопів резервною групою підтримки, зав`язався ближній бій з підрозділами російсько – окупаційних військ. У результаті ближнього бою з противником, солдат ОСОБА_2 отримав кульове поранення та загинув. Евакуювати тіло солдата ОСОБА_2 , розвідника – навідника 3 розвідувального відділення розвідувального взводу НОМЕР_4 аеромобільного батальйону військової частини НОМЕР_1 не вдалося, в результаті чого солдат ОСОБА_2 вважається зниклим безвісти. 
У п. 6 Акту проведення спеціального розслідування від 22.08.2023р. вказано, що за результатами проведеного спеціального розслідування встановлено, що організувати пошукові і евакуаційні заходи не виявляється можливими через високу інтенсивність бойових дій в вищевказаному районі.
Таким чином, солдат солдата ОСОБА_2 , розвідник – навідник 3 розвідувального відділення розвідувального взводу НОМЕР_4 аеромобільного батальйону військової частини НОМЕР_1 , знаходячись в районі бойових дій неподалік н.п. Білогорівка Луганської області та виконуючи бойове завдання із захисту територіальної цілісності батьківщини, здійснення відсічі та стримування збройної агресії російської федерації проти України, 10.06.2023 зник безвісти.
Обставин та фактів, які б свідчили про ухилення від військової служби (добровільна здача в полон, дезертирство) солдатом ОСОБА_2 , не встановлено. 
З пояснень свідка події, військовослужбовця ОСОБА_4 , вбачається, що 10.06.2023 солдат ОСОБА_4 та солдат ОСОБА_2 були задіяні в складі резервної групи підтримки, висунулися на позиції зайняті після штурмових дій поблизу н.п. Білогорівка Луганської області де під час ближнього бою з підрозділами російсько – окупаційних військ солдат ОСОБА_2 отримав кульове поранення та загинув. Евакуювати тіло не вдалося, в результаті чого солдат ОСОБА_2 вважається зниклим безвісти. 
З пояснень свідка події, військовослужбовця ОСОБА_5 , вбачається, що 10.06.2023 солдат ОСОБА_2 був задіяний в складі резервної групи підтримки, висунувся на позиції зайняті після штурмових дій поблизу н.п. Білогорівка Луганської області де під час ближнього бою з підрозділами російсько – окупаційних військ солдат ОСОБА_2 отримав кульове поранення та загинув. Евакуювати тіло не вдалося, в результаті чого солдат ОСОБА_2 вважається зниклим безвісти.
З витягу із журналу ведення бойових дій військової частини НОМЕР_1 від 23.06.2023р. за 10.06.2023р. вбачається, що втрати підрозділів бригади безповоротні: розвідник – навідник ОСОБА_2 .
14.06.2023р. телеграмою № 692/3893 командування військової частини НОМЕР_1 зроблено доповідь вищому командуванню за фактом зникнення безвісті солдата ОСОБА_2 .
За фактом зникнення безвісти ОСОБА_2 розпочато кримінальне провадження №12023162380000267 від 14.06.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, у якому заявника визнано потерпілим.
Згідно витягу з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин від 25.08.2025р. № 20250825-4533 ОСОБА_2 надано статус особи, зниклої безвісти за особливих обставин з 14.08.2023 року. 
Відповідно до Постанови КМУ «Про затвердження Положення про інформаційну систему формування переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні)» від 07 травня 2022 року № 562, абзац четвертий підпункту 1 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 16 квітня 2022 № 457 викладено в такій редакції: "Перелік територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), формується в електронній формі відповідно до Положення про інформаційну систему формування переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 травня 2022 № 562, а у разі відсутності технічної можливості формування такого переліку в електронній формі - затверджується Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій за погодженням з Міністерством оборони на підставі пропозицій відповідних обласних, Київської міської військових адміністрацій.
Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309, який втратив чинність на підставі Наказу Міністерства розвитку громад та територій № 376 від 28.02.2025 (Із змінами, внесеними згідно з Наказами Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій № 14 від 13.01.2023, № 41 від 09.02.2023, № 56 від 20.02.2023} Затверджено Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, що додається, до якого станом на даний час віднесено Луганська область територія Сіверськодонецького району н.п. Білогорівка Лисичанської міської територіальної громади з 24.02.2022 року.
На території України у Луганській області на сьогоднішній день відбуваються активні бойові дії, при цьому доступу до тіла її загиблого сина ОСОБА_2 у заявниці немає, що унеможливлює належне оформлення та державну реєстрацію факту смерті.
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.
Обраний заявником спосіб захисту відповідає правовій позиції Верховного Суду від 28.02.2024 у справі № 506/358/22, від 13.03.2024 у справі №204/7924/23, де Верховний Суд дійшов висновку про те, що за наявності припущень про факт смерті фізичної особи, у тому числі у зв`язку з воєнними діями, без достовірних доказів, які свідчать про цей факт, правильним буде звернення до суду із заявою про оголошення судом особи померлою (частина друга статті 46 ЦК України), а не із заявою про встановлення факту смерті цієї фізичної особи (пункт 8 частини першої статті 315 ЦПК України).
Визнання фізичної особи померлою здійснюється у судовому порядку, який встановлюється Главою 4 ЦПК України (за аналогією визнання фізичної особи безвісно відсутньою).
Відповідно до ч. 1 ст. 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців, а за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру - протягом одного місяця після завершення роботи спеціальної комісії, утвореної внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.
З урахуванням конкретних обставин справи суд може оголосити фізичну особу померлою і до спливу цього строку, але не раніше спливу шести місяців.
У разі оголошення померлим громадянина, який пропав безвісти за обставин, що загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, суд може визнати днем смерті громадянина можливий день його загибелі.
Оголошення громадянина померлим тягне за собою ті самі наслідки, що і смерть фізичної особи, а саме: відкривається спадщина, відбувається перехід майна до правонаступників.
Згідно ст. 305 ЦПК України, заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна.
Для встановлення юридичного факту, а саме визнання людини померлою, заявникові, рідним, подружжю, дітям необхідно звернутися до суду із відповідною заявою та доданими до неї доказами безрезультатного розшуку особи, відомостей про обставини її останнього відомого місця перебування та зникнення, можливо повідомлення про бойові дії, фізичні втрати за місцем служби або перебування особи.
За результатами розгляду даної заяви суд приймає рішення про визнання особи померлою.
При цьому заявник має мати особисту цивільну – правову заінтересованість у зміні правового стану особи, яку він просить оголосити померлою. Для підтвердження цього повинні бути наведені обставини, які свідчать про те, що між заявником та особою, яку він просить оголосити померлою, існують особисті або майнові правовідносини - матеріально-правовий зв`язок або за відсутності такого зв`язку - дані про те, що відсутність фізичної особи є для заявника перешкодою у реалізації суб`єктивних прав або виконання обов`язків. 
Після оголошення фізичної особи померлою відкривається спадщина (ст. 1220 ЦК України), утриманцям призначається пенсія, шлюб припиняється (ст. 104 Сімейного кодексу України), припиняється представництво за довіреністю, яку видала особа, оголошена померлою, та/або представництво за довіреністю, виданою особі, яка оголошена померлою (ст. 248 ЦК України). 
Судове рішення, яке підтверджує факт смерті відсутньої особи шляхом оголошення її померлою, з моменту набрання законної сили є підставою для припинення правосуб`єктності такої фізичної особи. На підставі рішення суду органом державної реєстрації актів цивільного стану буде видано Свідоцтво про смерть особи. 
Одним з обов`язкових реквізитів такого актового запису про смерть, а також свідоцтва про смерть є дата смерті. Згідно з ч. 3 ст. 46 ЦК України днем смерті відсутньої фізичної особи вважається день набрання законної сили рішенням суду про оголошення її померлою. У випадку оголошення померлою фізичної особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку, а також у зв`язку з воєнними діями суд має право визнати днем смерті цієї фізичної особи день її вірогідної смерті. У випадку припущення загибелі особи у зв`язку з воєнними діями, бойовими операціями, дата можливої загибелі буде встановлена та зазначена саме в судовому рішенні. 
Після набрання законної сили таке рішення суду про оголошення особи померлою надсилається або надається, крім органу державної реєстрації актів цивільного стану, також нотаріусу за місцем відкриття спадщини, а в населеному пункті, де немає нотаріуса, відповідному органу місцевого самоврядування для вжиття заходів щодо охорони спадкового майна. 
Оголошення особи померлою необхідно для усунення невизначеності, яка склалася щодо правовідносин за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме. 
Особливістю цієї категорії справ є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи. 
Однак необхідно відрізняти оголошення фізичної особи померлою від встановлення факту смерті особи. Оголошення фізичної особи померлою це ствердження судовим рішенням припущення про смерть даної особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті. Встановлення факту смерті особи можливо, якщо суд на підставі незаперечних доказів ствердить, тобто доведе обставини, які вірогідно свідчать про смерть особи у точно визначений час, обставини, за яких настала смерть і факт неможливості реєстрації органом державної РАЦС факту смерті. У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав безвісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим (п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»). 
Правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. 
Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п`яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв`язку з відкриттям спадщини. Нотаріус, який видав спадкоємцеві свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, накладає на нього заборону відчуження (ст. 47 ЦК України). 
Правові наслідки появи фізичної особи, яка була оголошена померлою, визначені у статті 48 ЦК України. Так, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою. Незалежно від часу своєї появи фізична особа, яка була оголошена померлою, має право вимагати від особи, яка володіє її майном, повернення цього майна, якщо воно збереглося та безоплатно перейшло до неї після оголошення фізичної особи померлою, за винятком майна, придбаного за набувальною давністю, а також грошей та цінних паперів на пред`явника. Особа, до якої майно перейшло за відплатним договором, зобов`язана повернути його, якщо буде встановлено, що на момент набуття цього майна вона знала, що фізична особа, яка була оголошена померлою, жива. У разі неможливості повернути майно в натурі особі, яка була оголошена померлою, відшкодовується вартість цього майна. Якщо майно фізичної особи, яка була оголошена померлою і з`явилася, перейшло у власність держави, Автономної Республіки Крим або територіальної громади і було реалізоване ними, цій особі повертається сума, одержана від реалізації цього майна. 
Аналізуючи зазначені норми права, підставою для оголошення особи померлою є не факти, які напевне свідчать про її загибель, а обставини, що дають підставу припускати смерть такої особи. 
Частиною першою статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. 
За змістом статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. 
Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч.ч. 1 і 2 ст. 89 ЦПК України). 
Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, станом на день розгляду заяви по суті ОСОБА_2 більше шести місяців відсутній в місці постійного проживання та реєстрації, а також відсутні відомості про місце його перебування.
Враховуючи вищевикладене, оцінивши наведені заявницею обставини та мету, з якою необхідно оголосити особу померлою, є підстави для висновку про наявність між заявницею та особою, яку він просить оголосити померлою, матеріально-правового зв`язку, а саме, з метою реалізації її особистих та майнових прав щодо спадкування майна після смерті сина, з огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заява про оголошення фізичної особи померлою є обґрунтованою та підлягає задоволенню. 
Відповідно до частини першої ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. 
Таким чином, єдиною підставою для державної реєстрації смерті у даному випадку є рішення суду про оголошення особи померлою. 
Враховуючи викладене, приймаючи до уваги надані заявницею докази, суд вважає доведеним, що ОСОБА_2 зник безвісти 10 червня 2023 року, тобто строк, передбачений ЦК України, після спливу якого фізичну особу може бути оголошено померлою, на час розгляду даної справи минув, а отже ймовірно є особою, що померла, але юридично це не оформлено. 
Крім того, суд доходить до переконання, що оголошення ОСОБА_2 померлим дійсно породжує для заявниці правові наслідки у вигляді надання їй можливості оформити після нього спадщину та належні соціальні виплати, в томі числі оформлення статусу члена сім`ї загиблого та отримання одноразової грошової допомоги. 
Оскільки матеріали справи дають можливість встановити день вірогідної смерті ОСОБА_2 , зокрема з копії акту проведення спеціального розслідування, то його необхідно оголосити померлим з 10 червня 2023 року. 
З огляду на зазначене, суд доходить висновку, що вимоги, заявлені ОСОБА_1 , знайшли своє підтвердження, а тому підлягають задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4, 76-81, 258, 259, 264, 265, 268, 305-308 ЦПК України, 46 ЦК України суд, - 

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Овідіопольський відділ державної реєстрації актів цивільного стану в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Військова частина НОМЕР_1 , Міністерство оборони України, про оголошення фізичної особи померлою – задовольнити.
Оголосити громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Миколаївка Овідіопольського району Одеської області, паспорт НОМЕР_2 виданий Овідіопольським РВ УМВС України в Одеській області 22.05.2006 р., РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований: АДРЕСА_1 – померлим під час проходження військової служби під час виконання бойового завдання в умовах ведення бойових дій із забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони Батьківщини та територіальної цілісності, відсічі і стримування збройної агресії з боку збройних сил РФ на території населеного пункту селища Білогорівка Луганської області. 
Датою смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Миколаївка Овідіопольського району Одеської області – вважати ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
Місцем смерті ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Миколаївка Овідіопольського району Одеської області – вважати населений пункт селище Білогорівка Луганської області.
Згідно з ч. 4 ст. 317 ЦПК України рішення підлягає негайному виконанню.
Копію рішення негайно надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану для державної реєстрації смерті.
Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Відповідно до ч. 4 ст. 317 ЦПК України оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суддя Бочаров А.І.

Присяжний: Швець Р.П.

Присяжний: Крівцова О.А.