ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/3270/25 Справа № 196/931/25 	  	Суддя у 1-й інстанції - Бабічева Л. П. Суддя у 2-й інстанції - Крот С. І.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

18 грудня 2025 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі: головуючого судді Крот С.І., розглянувши апеляційну скаргу захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвоката Руденка А.В. на постанову Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 14 листопада 2025 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік та стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.,  

за участю:
захисника Руденка А.В.,

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 14 листопада 2025 року 12 серпня 2025 року о 13 год. 38 хв. в с. Могилів по вул. Панікахи, 2 Дніпровського району Дніпропетровської області водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 217030, номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законодавством порядку за допомогою газоаналізатора Alcotest "Drager" 6810 зі згоди водія під відеозапис на бодікамеру, результат огляду 0,98%, водій з результатами огляду згоден, чим порушив вимоги п.2.9а ПДР України. 
Разом з апеляційною скаргою захисник Руденко А.В. подав клопотання про поновлення строку на оскарження постанови зазначивши, що судом першої інстанції фактично було винесено постанову 14.11.2025 року, повний текст постанови складено 18.11.2025 року, а забезпечення публічного доступу надано лише 19.11.2025 року, про що свідчать відомості з ЄДРСР. Отримав повний текст постанови він 24.11.2025 року, про що свідчить наявна в матеріалах справи розписка.
В апеляційній скарзі просить постанову суду першої інстанції про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП скасувати, провадження по справі закрити у відповідності з приписами ст.294 КУпАП. Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги посилається на те, що постанову було винесено з грубим порушенням матеріального та процесуального права, з явною невідповідністю висновків суду обставинам справи. Вказує, що суд проігнорував, що ОСОБА_1 не був ознайомлений працівниками поліції з правами, передбаченими ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП, що підтверджується відеозаписом та є грубим порушенням вимог п.2 розділу ІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, затвердженої наказом №1395 від 07.11.2015 року. Зауважує, що хоча протокол про адміністративне правопорушення і містить підпис ОСОБА_1 , але відеозапис свідчить, що поліцейський тільки вказував йому де підписати та що написати в поясненнях та в протоколі. Вважає, що суд першої інстанції мав визнати недопустимим доказом як усні (зафіксовані на відеозаписі), так і письмові пояснення його підзахисного та не брати їх до уваги при розгляді справи як такі, що здобуті з порушенням законодавства. Зазначає, що ОСОБА_1 працівники поліції не повідомили, що сертифікат перевірки засобів вимірювальної техніки надається для ознайомлення лише за наявності відповідного клопотання. Вказує, що окрім заяви поліцейського про відсторонення ОСОБА_2 від керування автомобілем ніяких дій по відстороненню проведено не було. Зауважує, що окрім відеозапису реальних доказів вчинення правопорушення немає, жодного свідка залучено не було. 
Суд апеляційної інстанції, заслухавши пояснення захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , адвоката Руденка А.В., вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов наступного висновку.
Апеляційним судом встановлено, що оскаржувана постанова винесена 14 листопада 2025 року, апеляційна скарга подана до суду першої інстанції 25 листопада 2025 року, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження. З матеріалів справи вбачається, що повний текст постанови було складено судом 18 листопада 2025 року, копію постанови ОСОБА_1 направлено 19 листопада 2025 року, а захисник Руденко А.В. отримав її 24 листопада 2025 року, що підтверджується розпискою, яка наявна в матеріалах справи. Отже, враховуючи все вищенаведене, а також вимоги п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України стосовно забезпечення апеляційного оскарження рішення суду та позицію колегії суддів Третьої судової палати Верховного Суду, яка викладена у постанові суду від 11 вересня 2019 року при розгляді справи №130/2448/16-к, відповідно до якої без повного тексту судового рішення особа позбавлена можливості надати належне обґрунтування апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин.
Згідно з положеннями ст.ст.245,252,280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно з вимогами ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до вимог ч.2 ст.9 КУпАП адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.
Положеннями ч.1 ст.130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Положеннями статті 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно вимог ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до вимог ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Апеляційний суд вважає, що наведених вимог закону судом першої інстанції дотримано у повному обсязі.
Як вбачається з оскаржуваної постанови суд першої інстанції в повному обсязі виконав вимоги ст.280 КУпАП, всебічно дослідив матеріали справи та обґрунтовано дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, пославшись у своїй постанові на досліджені під час судового розгляду належні та допустимі докази, зокрема на:
- протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №420709 від 12.08.2025 р., який містить підпис ОСОБА_1 (а.с. 1);
- роздруківку тестування на алкоголь до протоколу з використанням спеціальних технічних засобів - Drager ALCOTEST 6810 ARBL-0852, тест 721, результат огляду - проба позитивна, складає 0.98 проміле, з якою ОСОБА_1 ознайомлений (а.с. 2);
- акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, результат огляду проба позитивна, складає 0.98 проміле, з результатами огляду ОСОБА_1 згоден (а.с. 3);
- письмові поясненнями ОСОБА_1 , в яких він зазначив, що він 11.08.2025 р. близько 21.00 год. вживав алкогольні напої, після чого 12.08.2025 р., близько 13 год. сів за кермо автомобіля ВАЗ 217030, номерний знак НОМЕР_1 , та керуючи ним по вул. Панікахи в с. Могилів був зупинений працівниками поліції. Під час розмови у нього виявили запах алкоголю з порожнини рота. На місці зупинки у встановленому законом порядку за допомогою Драгера він пройшов огляд, результат становить 0,98 проміле, з чим він згодний (а.с.4);
- рапорт поліцейського СРПП ВП №4 Дніпровського РУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області Козини А.А. (а.с.5);
- диск DVD-R з відеозаписом, на якому ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Драгер», за результатами проведення огляду цифровий показник приладу містив цифрове значення 0,98 проміле; будь-яких зауважень чи заперечень від ОСОБА_1 не надходило; поліцейським вголос було зачитано письмові пояснення ОСОБА_1 про те, що він, керуючи автомобілем ВАЗ 217030, номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Панікахи в с. Могилів був зупинений працівниками поліції, під час розмови в нього виявили різкий запах алкоголю з порожнини рота, на місці зупинки у встановленому законом порядку за допомогою Драгера він пройшов огляд, результат якого 0,98 проміле, з чим ОСОБА_1 згодний, також зазначено, що ОСОБА_1 11.08.2025 р. близько 21.00 год. вживав алкогольні напої, після чого 12.08.2025 р. сів керувати транспортним засобом. Вказані пояснення ОСОБА_1 підтвердив та власноручно підписав (а.с. 5).
Надані докази були досліджені апеляційним судом.
Дослідивши вказані матеріали, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що зазначені докази відповідають критеріям належності та допустимості, а в своїй сукупності також достатності для підтвердження висновків суду першої інстанції про доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у поза розумний сумнів.
Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність і належність доказів, наданих під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, по справі не вбачається.
Доводи апеляційної скарги стосовно того, що працівниками поліції допущено ряд грубих порушень при складанні протоколу про адміністративне правопорушення є необґрунтованими та безпідставними, оскільки під час апеляційного розгляду грубих порушень під час складення протоколу та процедури огляду судом не встановлено. Крім того, згідно відеозапису з нагрудної камери поліцейського з боку працівників поліції також порушень вимог чинного законодавства не встановлено. 
Апеляційний суд вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги та такими, що спростовуються відеозаписом події та іншими матеріалами справи, зокрема, поясненнями ОСОБА_1 , які він надав працівникам поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, які є послідовними, чіткими, логічними та незмінними.
Крім того, апеляційним судом встановлено, що поліцейськими було дотримано вимоги Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015 № 1452/735, що також підтверджується наявним в матеріалах справи відеозаписом. 
Апеляційний суд звертає увагу на те, що відеозапис з нагрудної бодікамери працівника поліції є об`єктивним доказом, тобто таким, який в процесі доказування не встановлюється від людей і не залежить від їх суб`єктивного сприйняття певних обставин.
Наявний відеозапис, як доказ, отриманий в порядку, визначеному законом, зокрема ст.40 Закону України «Про Національну поліцію», ст.251 КУпАП, відповідно до вимог яких доказом є показання технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, а їх зміст з точки зору належності та допустимості оцінюється судом, виходячи із сукупності усіх наданих доказів.
Також апеляційний суд вважає безпідставними доводи апеляційної скарги щодо не ознайомлення ОСОБА_1 з правами, передбаченими ст.268 КУпАП, оскільки протокол про адміністративне правопорушення містить підпис ОСОБА_1 , як особи, якій роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП.
В матеріалах справи відсутні та під час апеляційного перегляду не надано достатньо доказів на підтвердження факту істотних порушень працівниками поліції вимог закону під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та проведення процедури огляду з метою виявлення стану сп`яніння.
Дії працівників поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння відповідали вимогам, передбаченим ст.ст. 254 - 256 КУпАП, та приписам норм нормативно-правових актів, а саме наказу МВС України від 07 листопада 2015 року № 1395 «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», сумісному Наказу МВС та МОЗ України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», законів України «Про дорожній рух» та «Про Національну поліцію».
Дії службової особи, що складала протокол та фіксувала правопорушення, в порядку передбаченому чинним законодавством, не оскаржувалися. Отже, твердження сторони захисту щодо неправомірності дій працівників поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення не відповідають дійсності та є суб`єктивними, оскільки незаконність їх дій не встановлена будь-яким судовим рішенням або висновком компетентного органу.
Також не заслуговують на увагу твердження захисника щодо відсутності свідків, оскільки згідно ст.266 КУпАП наявність свідків не є обов`язковою, якщо ведеться повна відеофіксація огляду.
Щодо тверджень захисника про не відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, то вказане твердження спростовується відеофайлом.
Виходячи з наведеного, апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги безпідставними і такими, що не впливають на законність прийнятого по суті рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Будь-які інші доводи апелянта сприймаються судом, як спроба уникнути відповідальності, оскільки об`єктивних доказів, які могли б спростувати причетність ОСОБА_1 до вказаного правопорушення та його винуватість, суду не надано.
При розгляді справи судом першої інстанції порушень ст.ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.
Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.
Спираючись на встановлені фактичні обставини даного адміністративного провадження, які підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст130 КУпАП, є доведеною поза розумним сумнівом.
Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без зміни.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Поновити захиснику особі, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , адвокату Руденку А.В. строк на апеляційне оскарження постанови Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 14 листопада 2025 року.
Апеляційну скаргу захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , адвоката Руденка А.В. — залишити без задоволення.
Постанову Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 14 листопада 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП — залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського
апеляційного суду      С.І.Крот