МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 січня 2026 р.  	№ 400/13368/25 	
м. Миколаїв
Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Величка А.В., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу
за позовом	ОСОБА_1 , с-ще. Вознесенське, Вознесенський р-н, Миколаївська обл., 56543, 	
до відповідача	Військової частини НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 , АДРЕСА_1 	
треті особи	Військова частина НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 , 	
про	визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,	

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі - позивач), в інтересах якого діє адвокат Ліпатов Сергій Володимирович, звернувся до суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач), в якому просить: визнати бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо невидачі довідки про безпосередню участь військовослужбовця у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій, відсутність (наявність) випадків притягнення до відповідальності та інших особливих обставин як протиправну; зобов`язати військову частину НОМЕР_1 надати довідку про безпосередню участь військовослужбовця у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій, відсутність (наявність) випадків притягнення до відповідальності та інших особливих обставин (додаток 1 до доручення Міністра оборони України №5601/ уд від 26.09.2025 р. або встановленої форми на час набрання законної сили рішенням суду) солдата ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за період служби у в/ч НОМЕР_3 ; зобов`язати військову частину НОМЕР_1 надати довідку про невиплату ОСОБА_1 , одноразової грошової допомоги за нормами постанови Кабінету Міністрів України №153 від 11.02.2025р. «Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану» (додаток 2 до доручення Міністра оборони України №5601/уд від 26.09.2025 р. або встановленої форми на час набрання законної сили рішенням суду).
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач перебуває на службі у Військовій частині НОМЕР_2 , та залучений до виконання бойових завдань, не має об`єктивної можливості звернутися до відповідача для отримання необхідних документів.
Адвокат необнаразово звертався з запитами до військових частин з приводу отримання необхідних оригіналів документів, а саме довідки про безпосередню участь військовослужбовця у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій, відсутність (наявність) випадків притягнення до відповідальності та інших особливих обставин (додаток 1 до доручення Міністра оборони України №5601/ уд від 26.09.2025 р. або встановленої форми на час набрання законної сили рішенням суду) солдата ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та оригінал довідки про невиплату ОСОБА_1 , одноразової грошової допомоги за нормами постанови Кабінету Міністрів України №153 від 11.02.2025 р. «Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану».
Листом відповідач відмовив в наданні довідки, мотивуючи тим, що довідка це оригінал документів, а адвокат не має права отримувати оригінали.
Не погоджуючись з вищевказаним позивач в особі адвоката звернувся до суду для захисту своїх порушених прав.
Ухвалою від 16.12.2025 провадження у вказаній справі відкрите, розгляд справи призначений за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
30.12.2025 відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, зі змісту якого вбачається, що останній позов не визнає, свою позицію обґрунтовує тим, що відповідач у жодному разі не заперечує щодо права позивача на отримання ним виплат, передбачених постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2025 №153 «Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах під час воєнного стану», але отримання оригіналів документів повинно відбуватися відповідно до норм чинного законодавства.
Позивачем в особі адвоката Ліпатова С.В. 06.01.2026 року до суду направлено відповідь на відзив в якій заперечує проти відзиву просить позовні вимоги задовольнити.
Вказує, що відповідачем зазначено, «Як слідує зі змісту доручення Міністра оборони України № 999/уд від 20.02.2025, оригінал вказаної Довідки є офіційним документом, оскільки видається військовою частиною та посвідчує факти, що мають значення для прийняття рішення про виплати...», однак, відповідач жодним чином не зазначає яким пунктом Доручення Міністра оборони України №999/уд від 20.02.2025 р. (далі за текстом Доручення 999) це визначено, відповідач не посилається на жодну норму вказаного доручення, а лише вказує своє розуміння значення такої довідки. У вказаному Дорученні 999 взагалі відсутній розділ щодо визначення термінів.
Проте для визначення поняття «офіційний документ» слід звернутися до норм права, а не до тлумачення відповідача.
У відповідності із Законом України від 02.10.1992 № 2657-ХІІ «Про інформацію» документ - матеріальний носій, що містить інформацію, основними функціями якого є її збереження та передавання у часі та просторі, а інформація - будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді.
В примітці до статті 358 Кримінального кодексу України під офіційним документом розуміється документи, що містять зафіксовану на будь-яких матеріальних носіях інформацію, яка підтверджує чи посвідчує певні події, явища або факти, які спричинили чи здатні спричинити наслідки правового характеру, чи може бути використана як документи-докази у правозастосовній діяльності, що складаються, видаються чи посвідчуються повноважними (компетентними) особами органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, юридичних осіб незалежно від форми власності та організаційно-правової форми, а також окремими громадянами, у тому числі самозайнятими особами, яким законом надано право у зв`язку з їх професійною чи службовою діяльністю складати, видавати чи посвідчувати певні види документів, що складені з дотриманням визначених законом форм і містять передбачені законом реквізити.Таким чином «документ», або «офіційний документ», це в будь якому випадку «матеріальний носій інформації».
Отже при отриманні адвокатського запиту, відповідач має надати інформацію саме на матеріальному носієві. Далі, форма надання такої інформації чітко визначена Дорученням 999. Ні адвокатом, ні відповідачем не може бути вибраний інший (альтернативний) варіант надання такої інформації ніж той, який чітко визначений додатком до доручення Міністра оборони України №999/уд від 20.02.2025 р.
Отже твердження відповідача про неможливість адвоката отримувати довідку форма якої визначена додатком до Доручення 999 є недопустимим, оскільки відповідач сам не має можливості надавати витребувану інформацію в іншій формі ніж та яка передбачена чинними нормами права.
Будь-яка відповідь на адвокатський запит, в тому числі відмова в наданні інформації, зафіксована на матеріальному носієві інформації та містить обов`язкові реквізити, зокрема підпис посадової особи, а отже є «офіційним документом», що не перешкодило відповідачу її надати.
Посилання відповідача на роз`яснення затверджених рішенням Ради адвокатів України 15.10.2020 №103, є не релевантним та вирваним із контексту, оскільки в даному випадку роз`яснення стосувалось отримання адвокатом оригіналів документів для надання їх експерту в рамках кримінального провадження.
Також відповідачем зазначено, «Є сумнівним довід позивача про неможливість отримання ним документів особисто у зв`язку із перебуванням в районах ведення бойових дій, оскільки такі заходи можливо вжити через командування військової частини за місцем проходження служби, чого відповідачем зроблено не було». З огляду на викладене позивач просить задовольнити позовні вимоги.
Розглянувши надані сторонами документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства, які регулюють спірні відносини, суд приходить до таких висновків.
З матеріалів справи вбачається, що на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_3 №17 від 26.02.2022 року ОСОБА_1 був зарахований до особового складу військової частини НОМЕР_3 за мобілізацією у віці повних 22 років.
За час служби у в/ч НОМЕР_3 , солдат ОСОБА_1 , систематично приймав безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій строком, що за сукупністю становить понад шість місяців станом на дату набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України №153 від 11.02.2025 р. «Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану».
Участь в бойових діях солдат ОСОБА_1 приймав у складі військової частини НОМЕР_3 яка штатно підпорядковується військовій частині НОМЕР_1 , що посвідчується записами військового квитка ОСОБА_1 зазначених на сторінці 12 - «Приймав безпосередню участь у заходах необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України на території Миколаївської та Херсонської областей з 26.02.2022 року по 26.03.2023 року, з 27.03.2024 року по 27.09.2024 року.»
Відповідно до наказів Головнокомандувача Збройних Сил України №84 від 13.03.2022 року, №102 від 01.04.2022 року, №125 від 30.04.2022 року, №157 від 02.06.2022 року, №184 від 01.07.2022 року, №212 від 01.08.2022 року, №237, №262 від 01.10.2022 року, №282 від 01.11.2022 року, №311, №1 від 02.01.2023 року, Миколаївська область та Херсонська область були віднесені до районів ведення воєнних (бойових) дій з 26.02.2022 року до 31.12.2022 року.
Судом встановлено, що з 26.02.2022 року по 31.12.2022 року, ОСОБА_1 виконував бойові завдання в районах ведення бойових дій, приймав безпосередню участь в бойових діях строком що становить за сукупністю понад 10 місяців. Доказом безпосередньої участі солдата ОСОБА_1 у бойових діях, є також отримане ним грошове забезпечення, а саме додаткова грошова винагорода в сумі 100 000 грн. 
ОСОБА_1 , набув право на отримання одноразової грошової винагороди за тривалість проходження служби в бойових умовах у розмірі 1 млн. гривень передбаченої п.4 постанови Кабінету Міністрів України №153 від 11.02.2025 р. «Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану».
На теперішній час, солдат позивач проходить службу у Військовій частині НОМЕР_2 , в зв`язку з чим виникла необхідність в отриманні довідки про безпосередню участь військовослужбовця у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій, відсутність (наявність) випадків притягнення до відповідальності та інших особливих обставин (додаток до доручення Міністра оборони України №999/уд від 20.02.2025 р.) з в/ч НОМЕР_1 .
У зв`язку з тим, що позивач залучений до виконання бойових завдань, та не має можливості збирати документи для захисту своїх прав, адвокатом ОСОБА_2 направлено адвокатський запит на адресу в/ч НОМЕР_1 , з проханням надати у встановлений законом термін, довідку про безпосередню участь військовослужбовця у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій, відсутність (наявність) випадків притягнення до відповідальності та інших особливих обставин (додаток до доручення Міністра оборони України № 999/уд від 20.02.2025 р.) солдата ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за період служби у в/ч НОМЕР_3 .
Запит було направлено до в/ч НОМЕР_1 , оскільки відповідно до спільної директиви Міністра оборони України та Головнокомандувача Збройних Сил України від 22.05.2025 року № Д-321/65/дск та директиви Командувача Сил територіальної оборони Збройних Сил України від 22.05.2025 року № Д-22/дск станом на 01 серпня 2025 року військову частину НОМЕР_3 ліквідовано, особовий склад та архівні документи передано правонаступнику - військовій частині НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ).
Листом Військової частини НОМЕР_1 відмовлено в наданні довідки адвокату, мотивуючи тим, що довідка це оригінал документів, а адвокат не має права отримувати оригінали.
Не погоджуючись із вказаною відмовою, позивач звернувся до суду із цим позовом.
Вирішуючи спірні правовідносини, суд враховує наступне.
Видача довідки про безпосередню участь військовослужбовця у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій, відсутність (наявність) випадків притягнення до відповідальності та інших особливих обставин, передбачено дорученням Міністра оборони України № 999/уд від 20.02.2025. 
Зі змісту доручення Міністра оборони України № 999/уд від 20.02.2025, оригінал вказаної довідки є офіційним документом, оскільки видається військовою частиною та посвідчує факти, що мають значення для прийняття рішення про виплати, передбачені постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2025 № 153 «Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах під час воєнного стану». 
За змістом абзацу 1 частини 1 статті 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», адвокатський запит є письмовим зверненням адвоката до органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, громадських об`єднань про надання інформації, копій документів, необхідних адвокату для надання правничої допомоги.
Відповідно до абзацу 1 частини 2 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи, керівники підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, яким направлено адвокатський запит, зобов`язані не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту надати адвокату відповідну інформацію, копії документів, крім інформації з обмеженим доступом і копій документів, в яких міститься інформація з обмеженим доступом.
Зазначені вище положення законодавства України надають право адвокату отримати в органах органу державної влади, органу місцевого самоврядування, від їх посадових та службових осіб саме інформацію та копії документів, та зобов`язують такі органи та посадових осіб надати відповідну інформацію та копії документів. 
В свою чергу, стаття 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» не передбачає права адвоката витребовувати в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб оригінали офіційних документів, та, відповідно, не передбачає обов`язку цих органів і посадових осіб надавати оригінали таких документів на адвокатський запит. 
Позиція про відсутність у адвоката (з огляду на вимоги чинного законодавства України) права отримувати на адвокатський запит оригінали документів, незалежно від умов та мети, викладена у Роз`ясненнях щодо отримання на адвокатський запит оригіналів документів, за умови їх добровільної видачі на запит адвоката, затверджених рішенням Ради адвокатів України 15.10.2020 № 103.
Суд погоджується з доводами відповідача, що останній не заперечує щодо права позивача на отримання ним виплат, передбачених постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2025 № 153 «Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах під час воєнного стану», але отримання оригіналів документів повинно відбуватися відповідно до норм чинного законодавства.
Суд на підставі вищевказаного, приходить до висновку, що адвокат не має права отримувати оригінали документів (зокрема, довідку про бойові дії) на адвокатський запит, на запит надаються лише засвідчені копії або інформація, оскільки видача оригіналів є обмеженням доступу, хоча НААУ і підтримує надання таких документів (як службової таємниці) за згодою клієнта. Отримання оригіналів суперечить роз`ясненням Ради адвокатів України (РАУ), але адвокат може посвідчувати копії, а військова частина може надавати інформацію на запит в рамках чинного законодавства. 
Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно ч.1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Приписами ч.1 ст.77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч.2 ст.77 КАС України).
Враховуючи те, що відповідач надав суду належні та допустимі докази в обґрунтування своїх заперечень, суд дійшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.
Судові витрати по справі відсутні.
Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 
ВИРІШИВ:
1. В задоволенні позову ОСОБА_1 (с-ще Вознесенське,Вознесенський р-н, Миколаївська обл., 56543 РНОКПП НОМЕР_5 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити. 
2. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя А.В. Величко