Справа № 147/1467/25 
Провадження № 33/801/46/2026
Категорія: 304 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Почкіна О. М.
Доповідач: Сопрун В. В.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 січня 2026 року	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд в складі судді Сопруна В.В., 
розглянувши справу за поданням командира військової частини НОМЕР_1 про заміну адміністративного стягнення у виді арешту з утриманням на гауптвахті стосовно громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на постанову Тростянецького районного суду Вінницької області від 25 листопада 2025 року,

в с т а н о в и в:

Командир військової частини НОМЕР_1 звернувся до суду із поданням про заміну невідбутої частини адміністративного стягнення у виді десяти діб арешту з утриманням на гауптвахті, стосовно громадянина ОСОБА_1 , накладеного постановою Тростянецького районного суду Вінницької області від 26 серпня 2025 року.
Подання мотивоване тим, що відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 №248 від 01 вересня 2025 року підполковник ОСОБА_1 вибув у службове відрядження до військової частини НОМЕР_2 з метою подальшого проходження військової служби, однак відповідно до довідки командира військової частини НОМЕР_2 , підполковник ОСОБА_1 самовільно залишив розташування військової частини та на даний час місце знаходження його невідоме. Оскільки зазначені обставини унеможливлюють виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у виді десяти діб арешту з утриманням на гауптвахті просив замінити на адміністративне стягнення у виді штрафу.
Постановою Тростянецького районного суду Вінницької області від 25 листопада 2025 року подання командира військової частини НОМЕР_1 задоволено.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , невідбутий строк адміністративного стягнення у виді десяти діб арешту з утриманням на гауптвахті, накладений на нього постановою судді Тростянецького районного суду Вінницької області від 26 серпня 2025 року за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП, замінено штрафом, який стягнути на користь держави у розмірі 17000 грн.
Не погодившись з постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, оскільки вважає її незаконною, просив апеляційний суд перевірити правомірність зміни покарання за скоєне адміністративне правопорушення. 
Належним чином повідомлений про розгляд справи ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився. 
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до п.1 ч.8 ст.294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.
Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.
Постановою Тростянецького районного суду Вінницької області від 26 серпня 2025 року визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді десяти діб арешту з утриманням на гауптвахті.
10 вересня 2025 року постанову направлено до військової частини НОМЕР_1 для виконання.
З матеріалів справи вбачається, що підполковник ОСОБА_1 з 01 вересня 2025 року вважається таким, що вибув з військової частин НОМЕР_1 до військової частини НОМЕР_2 для проходження військової служби. Відповідно до довідки-доповіді командира військової частини НОМЕР_2 , станом на 27 вересня 2025 року встановлено факт самовільного залишення військової частини НОМЕР_3 підполковником ОСОБА_1 , місце знаходження якого не відоме. 
Відповідно до частин першої - третьої статті 321-4 КУпАП у разі ухилення порушника від відбування громадських робіт постановою суду (судді) за поданням органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань, невідбутий строк громадських робіт може бути замінено штрафом або адміністративним арештом.
Заміна громадських робіт штрафом застосовується за умови, що санкція статті, за якою на порушника накладено адміністративне стягнення, передбачає можливість застосування штрафу. Розмір штрафу в такому разі визначається із розрахунку, що чотири години невідбутих громадських робіт дорівнюють одному неоподатковуваному мінімуму доходів громадян.
Заміна громадських робіт арештом застосовується за умови, що санкція статті, за якою на порушника накладено адміністративне стягнення, не передбачає можливості застосування штрафу. Строк арешту визначається із розрахунку, що одна доба арешту дорівнює п`яти годинам невідбутих громадських робіт, але не може перевищувати п`ятнадцять діб.
Тобто, адміністративний арешт застосовується лише у випадках, коли санкція статті, за якою на порушника накладено адміністративне стягнення, не передбачає можливості застосування штрафу.
Проте, санкція ч. 3 статті 172-20 КУпАП передбачає покарання у виді накладення штрафу від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт з утриманням на гауптвахті на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.
Згідно з частиною першою статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Отже, оскільки санкція статті, за якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді десяти діб арешту з утриманням на гауптвахті, передбачає можливість застосування штрафу, тому суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що наявні підстави замінити йому невідбуте стягнення на штраф.
За таких обставин, постанова суду першої інстанції відповідає вимогам закону, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для її зміни чи скасування.
Керуючись ст.294 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Тростянецького районного суду Вінницької області від 25 листопада 2025 року залишити без змін.
Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає. 

Суддя Вінницького
апеляційного суду         В. В. Сопрун