ПОСТАНОВА 
Іменем України

31 грудня 2025 року         м. Кропивницький

справа № 398/5911/25
провадження № 22-ц/4809/1710/25 

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючий суддя - Дьомич Л. М. (суддя - доповідач),

судді - Дуковський О. Л., Письменний О. А., 

за участю секретаря судового засідання Соловйової І. О.,

учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - Обласне комунальне виробниче підприємство «Дніпро-Кіровоград»,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро-Кіровоград» про захист прав споживача послуг з централізованого водопостачання і водовідведення, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 12 вересня 2025 року (суддя Москалик В. В.).

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст заяви, обгрунтування, предмет позову

У вересні 2025р ОСОБА_1 звернулася до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області з позовною заявою до Обласного комунального виробничого підприємства "Дніпро-Кіровоград" про захист прав споживачів послуг з централізованого водопостачання і водовідведення. Просить визнати проявом нечесної підприємницької діяльності та недобросовісної поведінки з боку Обласного комунального виробничого підприємства «Дніпро-Кіровоград» таких дій, які порушують права споживача комунальних послуг з водопостачання та водовідведення, а саме зняття без відповідного попередження, з абонентського обліку ОКВП «Дніпро-Кіровоград» з 01.01.2025р з розподільного обліку за адресою АДРЕСА_1 та нарахування вартості послуг з водопостачання та водовідведення з 01.01. по 01.03.2025р за особовим рахунком НОМЕР_1 без врахування показника лічильнику типу ЛК-15Х за № 7256502. Зобов`язати Обласне комунальне виробниче підприємство «Дніпро-Кіровоград» провести перерахунок заборгованості сплати за послугу з водопостачання та водовідведення за період з 01.01. по 01.03.2025р по особовому рахунку НОМЕР_1 за адресою АДРЕСА_1 , що належить позивачці, на підставі показників лічильників ЛК-15Х за № 7256502. Стягнути з відповідача моральну шкоду в сумі 1000,00 грн.

Підставою звернення стало питання повірки лічильника обліку води квартири позивачки, вважає, що нею дотримані вимоги закону, відповідач прийняв за основу своє бачення цих обставин, через що виник спір між сторонами. 
Одночасно з позовом, позивачкою подана заява про забезпечення позову, якою просить суд заборонити ОКВП "Дніпро-Кіровоград" до набрання чинності судового рішення за наслідком розгляду позовної заяви ОСОБА_1 про захист прав споживача послуг з водопостачання та водовідведення, вчиняти певні дії по відключенню квартири, що належить ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , від внутрішньобудинкових мереж водовідведення за допомогою спеціального пристрою «Крот».
В обґрунтування заяви вказала, що 27 вересня 2025р спливає строк попередження відповідача, яким вказано, що в разі несплати боргу, квартира споживача буде відключена від мережі водопостачання. 
Судове рішення
Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 12 вересня 2025 рокувідмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову в справі за позовом ОСОБА_1 до Обласного комунального виробничого підприємства "Дніпро-Кіровоград" про захист прав споживачів послуг з централізованого водопостачання і водовідведення.
Суд виснував, що заходи забезпечення позову повинні узгоджуватись з предметом та підставою позову, можуть бути вжиті судом лише в межах предмету позову та не повинні порушувати права інших осіб. 
Обрання належного, відповідного предмету спору, заходу забезпечення позову гарантує дотримання принципу співвіднесення виду заходу забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, що зрештою дає змогу досягти балансу інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, сприяє фактичному виконанню судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, забезпечує ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі.  
Апеляційна скарга 
Не погоджуючись з судовим рішенням, позивачкою подана апеляційна скарга, якою просить про скасування оскаржуваної ухвали та про ухвалення нового рішення, яким повністю задовольнити вимогу про забезпечення позову. 
В обґрунтування оскарження вказує, що існує реальна загроза вчинення відповідачем дій по відключення квартири, що належить ОСОБА_1 від внутрішньобудинкової комунікації, мереж водопостачання та водовідведення за допомогою спеціального пристрою «Крот», внаслідок чого споживач вимушена буде сплатити безпідставно нарахований борг, за спростуванням якого звернулася до суду. Відтак втратиться сенс предмету позову, розгляду справи.
Захід забезпечення позову знаходиться у прямому зв`язку з предметом позову, тобто позовною вимогою, а відтак невжиття заходів забезпечення позову, зробить неможливим виконання судового рішення.
Відзив
У відзиві на апеляційну скаргу сторона відповідача заперечує мотиви оскарження за наступного.
Станом на 01 вересня 2025 року по особовому рахунку НОМЕР_1 адресою: АДРЕСА_1 заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання, водовідведення та абонентське обслуговування з урахуванням розподілу, перерозподілу спожитих послуг до показників комерційного (загальнобудинкового) приладу обліку води складає 13 133,33 грн.
Нарахування за комерційним приладом обліку спірної суми становить 12 377,88грн. Таким чином, апелянт не проводить своєчасно оплати безспірних сум та абонентської плати. 
Олександрійський міськрайонний суд ухвалою про відмову в забезпеченні позову не порушив права жодної зі сторін.
Негативних наслідків для позивача не настало, оскільки послуга не припинена, в подальшому залежить від оплати поточних безспірних платежів апелянтом, тому підстав скасовувати ухвалу Олександрійського міськрайонного суду не має. 
Послуга з відключення є затратною, до спірних правовідносин ОКВП «Дніпро-Кіровоград» її не застосовує. 
Рух справи
Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 18 листопада 2025 року відкрито апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на ухвалу Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 12 вересня 2025 року, визначений строк для подачі відзиву відповідачем.
Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 21 листопада 2025р справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на ухвалу Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 12 вересня 2025 рокупризначено до розгляду в Кропивницькому апеляційному суді на 23 грудня 2025 року. 
Позиція сторін у суді апеляційної інстанції
Сторони належним чином повідомлені про судовий розгляд, у судове засідання не з`явилися, заяв/клопотань щодо відкладення розгляду справи, не подавали. Навпаки, позивачка/апелянт 19.12.2025р подала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності. 
За таких умов та в порядку ст. 372 ЦПК, наявні підстави для вирішення справи без участі сторін. 
Дата судового рішення
Розгляд даної справи здійснювався без учасників справи, а тому ухвалення судового рішення є дата складання повного судового рішення.
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 14 липня 2021 року у справі 496/1332/18 (провадження № 61-559св21) зазначив, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
За правилами ч.ч. 4 та 5 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення. 
Норми права, якими регулюються розгляд заяви про забезпечення позову
Відповідно до пункту 6 частини першої статті 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність.
Добросовісність (пункт 6 статті 3 ЦК України) - це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.
Згідно з частинами першою та другою статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачені статтею 150 цього Кодексу заходи забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Забезпечення позову є обмеженням суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).
Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.
Відповідно до статті 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.
Отже, від заявника вимагається вказати вид (захід) забезпечення позову, визначений статтею 150 ЦПК України, обґрунтувати необхідність вжиття саме такого заходу забезпечення позову, обґрунтувати заяву та підтвердити її доказами, а також довести наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.
Заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. 
Обґрунтованою підставою для забезпечення позову має бути існування очевидної загрози порушення законних прав та інтересів позивача у справі в разі невжиття заходів забезпечення позову. Відповідно, звертаючись із заявою про забезпечення позову, особа має довести належність їй таких прав та що невжиття заходів забезпечення позову призведене до утруднення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду, при цьому існування загрози порушення прав позивача повинно мати очевидний та об`єктивний характер.
Обов`язок доведення обставин, які указували б на необхідність вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача для забезпечення реального та ефективного виконання судового рішення, покладено на позивача відповідно до статті 81 ЦПК України, а оцінка доказів, наданих позивачем, є компетенцією суду. 
Позиція апеляційного суду
Відповідно до ч. 1, 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Згідно до частин 1, 2, 4 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
При виборі та застосуванні норми права до спірних правовідносин, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Переглянувши справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги за наявними у ній доказами, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції відповідає зазначеним нормам закону, а тому вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню. 
Мотиви апеляційного суду
При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.
Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, реальність загрози істотного ускладнення виконання рішення суду чи ефективного захисту порушених прав позивача.
Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від відповідальності та виконання можливого рішення суду, ухваленого проти нього. 
Одним з принципів цивільного судочинства, перерахованих у ч. 3 ст. 2 ЦПК України, є змагальність, суть якого полягає в тому, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 3 ст. 12 ЦПК України).
Обставини, які наводяться позивачем в обґрунтування необхідності забезпечення позову, підлягають доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджувальної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний.
Отже, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, що має бути підтверджено доказами наявності відповідних фактичних обставин.
Такий стандарт доказування не можна зводити до абсолютного припущення, коли саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення заяви про забезпечення.
Обов`язок доказування слід розуміти як закріплену міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, зі збирання та надання до суду доказів, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах. Учасник справи, який стверджує про певну обставину і має доказ істинності свого твердження, діючи добросовісно, має надати суду такий доказ.
Між сторонами виник спір з приводу підстав нарахування заборгованості за послуги водопостачання та водовідведення. Споживачка не погоджується з визначеним боргом, оспорює підстави його виникнення у суді.
З метою убезпечення відключення її квартири від мережі водопостачання та водовідведення, недопущення завдання шкоди, у зв`язку з можливим відключенням квартири від мережі централізованого водовідведення, просить суд заборонити відповідачу здійснювати відключення її квартири від внутрішньобудинкових мереж водовідведення. 
Предметом спору є виконання сторонами умов договору, наявність/відсутність заборгованості квартири позивачки перед коммунальною організацією, підстави нарахування боргу відповідачем.
Місцевий суд вирішуючи заяву, відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову, виснував, що заходи забезпечення позову повинні узгоджуватись з предметом та підставами позову, можуть бути вжиті судом лише в межах предмету позову та не повинні порушувати права інших осіб. Обрання належного, відповідного предмету спору, заходу забезпечення позову гарантує дотримання принципу співвіднесення виду заходу забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, що зрештою дає змогу досягти балансу інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, сприяє фактичному виконанню судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, забезпечує ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі. 
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції. 
Так,заява припускає можливість відключення сторони від мережі водопостачання та водовідведення, але відсутнє впевнене переконання, що така обставина має відбутися, більш того обгрунтування заяви суперечить інституту забезпечення позову, який застосовується у разі, коли заходи забезпечення позову мають на меті уникнення істотних ускладнень чи унеможливлення ефективного захисту та поновлення прав позивачки, у разі задоволення позову. 
Заявлений спосіб забезпечення позову не відповідає предмету позову, лише загалом пов`язаний з ним.
Крім того, окремо акцентується увага колегією суддів, що спір щодо наявності/відсутності заборгованості (підстави виникнення) є предметом даної справи, зокрема правомірність нарахування боргу, безумовна позиція відповідача про наявну заборгованість піддається сумніву (до вирішення спору по суті), що унеможливлює застосовувати наслідки несплати послуги до споживача. Така позиція чітко визначена у відзиві надавача послуги, за якою відключення не може настати в разі виконання позивачем умов зобов`язання за поточними платежами, ті що для сторін є неспірними. Чи має позивачка борг, вирішується судом, відтак дії підприємства в прямій залежності від кінцевого розгляду. 
З огляду на викладене, місцевий суд правильно вирішив заяву про забезпечення позову, оскільки жодного мотиву, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення прав, або інтересів позивачки, за захистом якого вона звернулася до суду, немає.
Фактично позивачка в межах розгляду справи, предметом якого не є відключення її квартири від комунальної мережі, просить убезпечити від можливого відключення, тобто в межах даної заяви зберегти право на послугу, що надається відповідачем.
Суд не може погодитися з міркуванням сторони, що засіб відключення від мережі буде використаний підприємством з метою спонукання до сплати спірної суми боргу, коли заявляється про його недобросовісну поведінку .
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 4 ст. 263 ЦПК України).
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі №381/4019/18 вказано: «[…] співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам […]. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів […]. Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову». 
За вищевикладеного, обєктивних умов задовольнити заяву про забезпечення позову, не встановлено. 
Загальний висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги
Колегія суддів апеляційного суду виснує, що суд першої інстанції дав правильну оцінку доводам позивача та обґрунтовано відмовив у задоволенні заяви про забезпечення позову.
Аргументи, викладені в апеляційній скарзі є аналогічними доводам заяви до суду першої інстанції про забезпечення позову та не спростовують висновків суду, правильно викладених у мотивувальній частині оскаржуваної ухвали, а зводяться до незгоди заявника з висновками суду.  
Керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд,-
У Х В А Л И В:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 12 вересня 2025 року - без змін. 

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя       Л. М. Дьомич

Судді         О. Л. Дуковський

О. А. Письменний