справа №176/3163/25
провадження №2-о/176/11/26

РІШЕННЯ
Іменем України

23 січня 2026 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області у складі :
головуючого судді Гусейнова К.А.,
з участю секретаря судових засідань Петренко Н.В.,
заявника ОСОБА_1 , 
представника заявника ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Жовті Води цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , з участю заінтересованої особи: Органу місцевого самоврядування в особі Жовтоводської міської ради, про встановлення фактів, що мають юридичне значення, -
В С Т А Н О В И В:

В серпні 2025 року на адресу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області надійшла заява ОСОБА_1 , в якій вона просить встановити юридичний факт, а саме: що місцем відкриття спадщини після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , є АДРЕСА_1 ; встановити факт вступу ОСОБА_1 в управління та у володіння спадковим майном, що залишилось після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом постійного проживання зі спадкодавцем ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини, за адресою: АДРЕСА_1 .
Свої вимоги заявниця обґрунтовує тим, що вона народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 в місті Жовті Води Дніпропетровської області. Її батьками є: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .
16.05.1981 року вона зареєструвала шлюб і змінила дівоче прізвище « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_6 ». ІНФОРМАЦІЯ_3 її чоловік, ОСОБА_7 , помер.
06.08.2005 року заявниця зареєструвала шлюб і змінила дошлюбне прізвище « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_8 ». 
З 30 жовтня 1992 року по 12 січня 2006 року заявниця мала зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 . При цьому, після смерті чоловіка заявниці ОСОБА_7 , у період часу з 1986 року по 19 березня 1993 року включно, вона фактично проживала за адресою: АДРЕСА_1 , разом зі своїм батьком ОСОБА_3 в належному йому будинку, який він побудував на підставі Рішення № 272 виконавчого комітету Жовтоводської міської ради від 26 липня 1963 року «Про відведення під індивідуальне будівництво земельної ділянки» та Акту від 06 серпня 1963 року, яким цю земельну ділянку площею 600 кв.м. було виділено в натурі та передано гр. ОСОБА_3 разом із геотехнічними знаками.
ІНФОРМАЦІЯ_4 батько заявниці ОСОБА_3 помер. З 1968 року і по день смерті включно її батько мав зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , однак, будинкова книга від 1968 року на теперішній час не збереглась. Нова будинкова книга була оформлена в 2006 році під час виготовлення Технічного паспорту, після смерті батька, тому в ній відсутні відомості про зареєстрованих у Домоволодінні, які виписались чи померли до 2006 року.
Після смерті батька відкрилась спадщина на домоволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , яке належало йому на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно.
Із заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини у передбачений законом шестимісячний строк заявниця не зверталась, оскільки, на час відкриття спадщини постійно проживала разом зі спадкодавцем ОСОБА_3 за місцем його проживання: АДРЕСА_1 , де вони вели спільне господарство, заявниця доглядала за ним, оскільки її батько хворів та потребував постійного стороннього догляду, надавала йому допомогу у побуті, купувала ліки, продукти харчування та після смерті батька займалась його похованням, а тому, вважала себе такою, що фактично прийняла спадщину, оскільки від спадщини не відмовлялась, вступила в управління або володіння спадковим майном. Заявниця стверджує, що і по теперішній час користується Домоволодінням, підтримує його у належному стані.
Заявниця зазначає, що інших спадкоємців, окрім неї, до майна спадкодавця ОСОБА_3 не має, оскільки її батьки розлучилися 23.01.1991 року. Заповіт на випадок своєї смерті її батько за життя не складав.
За таких умов, будучи єдиним спадкоємцем першої черги за законом, який прийняв спадщину, в липні 2025 року заявниця звернулась до приватного нотаріуса Кам`янського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Дудник Т.В. з питання прийняття спадщини після смерті батька та отримання свідоцтва про право на спадщину, однак отримала відмову у заведені спадкової справи та видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з неможливістю встановити місце відкриття спадщини та кола спадкоємців, оскільки у реєстрі Жовтоводської територіальної громади відсутні відомості місце реєстрації батька заявниці на момент смерті.
Як слідує з Листа від 27.06.2025 № 4/4-421-01-14, наданого виконавчим комітетом Жовтоводської міської ради, в реєстрі Жовтоводської територіальної громади відсутня інформація про його зареєстроване місце проживання на день смерті, оскільки повноваження з реєстрації місця проживання громадян делеговані органам місцевого самоврядування Державною міграційною службою, починаючи з квітня 2016 року. Відомості про осіб, які померли або змінили адресу реєстрації до моменту створення реєстру, в ньому відсутні. Такі відомості можуть міститься в будинкових книгах, що знаходяться у розпорядженні власників житла. Однак, в наданій новій будинковій книзі дані про ОСОБА_3 відсутні.
Згідно Довідки № 91 від 30.07.2025 року, засвідченої головою квартального комітету №1 Суперекою О. та начальником відділу забезпечення діяльності Жовтоводської міської ради Малоок О., ОСОБА_1 доглядала за своїм хворим батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , постійно проживали та вели спільне господарство до дня його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , поховала його, що підтверджують сусіди ОСОБА_9 , ОСОБА_10 .
Таким чином, батько заявниці, ОСОБА_3 , на день своєї смерті мав останнє місце проживання: АДРЕСА_1 .
Враховуючи вищенаведене, заявниця стверджує, що в силу положень ч.1 ст.1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини після смерті ОСОБА_3 є АДРЕСА_1 .
У зв`язку з неможливістю належними документами підтвердити факт вступу в управління та у володіння Домоволодінням, що залишилось після смерті батька, шляхом проживання з ним за однією адресою на час відкриття спадщини, заявниця змушена звернутися до суду і просити суд встановити факт її вступу в управління та у володіння спадковим майном, що залишилось після смерті ОСОБА_3 , шляхом постійного проживання разом зі спадкодавцем, ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 .
Заявниця зазначає, що метою встановлення факту місця відкриття спадщини та факту вступу в управління та у володіння спадковим майном шляхом постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна. Такий факт породжує юридичні наслідки. Чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту місця відкриття спадщини.
Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 13 серпня 2025 року по справі було відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку окремого провадження в підготовче судове засідання.
Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 09 жовтня 2025 року підготовче провадження по цивільній справі було закрито, справу призначено до судового розгляду по суті.
Заявник ОСОБА_1 та її представник адвокат Черниш Т.І. в судовому засіданні підтримали свою заяву про встановлення місця відкриття спадщини та встановлення факту вступу в управління та у володіння спадковим майном шляхом постійного проживання разом зі спадкодавцем, просили заяву задовольнити.
Представник заявника адвокат Черниш Т.І. в судовому засіданні пояснила, що заявниця з вересня 1986 року по 19.03.1993 року включно і по сьогоднішній день проживає по АДРЕСА_1 .
Заявниця ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснила, що за вищезазначеною адресою проживала з народження, потім вийшла заміж. Її чоловік загинув внаслідок нещасного випадку, після чого вона переїхала до батьків на вул.Севастопольську. Вона не знала, що її батьки були розлучені, оскільки вони весь час проживали разом. 
Заінтересована особа Жовтоводська міська рада, належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання свого представника не направили. В матеріалах справи міститься клопотання Жовтоводської міської ради про розгляд справи без участі їхнього представника, за наявними у справі документами.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. 
Згідно ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Згідно паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого 15.09.2005 року Жовтоводським МВ УМВС України в Дніпропетровській області, заявниця ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 в м.Жовті Води Дніпропетровської області та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 з 12 січня 2006 року (а.с.9-11).
Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 06.10.2009 року, батьками ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зазначені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.24).
Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 від 16.05.1981 року між ОСОБА_7 та заявницею було укладено шлюб 16 травня 1981 року, актовий запис №196. Після реєстрації шлюбу дружині було присвоєно прізвище « ОСОБА_6 » (а.с.25).
Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 від 12.08.1986 року, виданого Жовтоводським відділом РАЦС м.Жовті Води Дніпропетровської області ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_7 , про що зроблено відповідний актовий запис №302 (а.с.26).
Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_5 від 06.08.2005 року між ОСОБА_12 та заявницею було укладено шлюб 06 серпня 2005 року, актовий запис №162. Після реєстрації шлюбу дружині було присвоєно прізвище « ОСОБА_8 » (а.с.27).
Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_6 від 23.01.1991 шлюб між батьками заявниці ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було розірвано 23.01.1991 року, про що Відділом РАЦС Жовтоводського виконкому було складено актовий запис №28 (а.с.28).
Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_7 від 31.03.1993 року, виданого Відділом РАЦС Жовтоводського міськвиконкому ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_8 , про що зроблено відповідний актовий запис №214-В (а.с.12).
Будинок за адресою: АДРЕСА_1 , батько заявниці ОСОБА_3 побудував на підставі Рішення № 272 виконавчого комітету Жовтоводської міської ради від 26 липня 1963 року «Про відведення під індивідуальне будівництво земельної ділянки» та Акту від 06 серпня 1963 року, яким цю земельну ділянку площею 600 кв.м. було виділено в натурі та передано гр. ОСОБА_3 разом із геотехнічними знаками (а.с.14,15).
Згідно Свідоцтва про право власності № НОМЕР_8 від 21.02.2006 року домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_3 на праві приватної власності на підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки під будівництво житлового будинку на праві особистої власності, посвідченого Жовтоводськоюю державною нотаріальною конторою 26.02.1964 року №552 та рішення про затвердження актв прийняття в експлуатацію житлового будинку (а.с.16).
Право власності на домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , було зареєстровано за ОСОБА_3 , що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно Жовтоводського міжміського бюро технічної інвентаризації від 21.02.2006 року (а.с.16 зворот).
В технічному паспорті на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , від 01.02.2006 року власником зазначений ОСОБА_3 (а.с.17-19).
Будинкова книга була оформлена в 2006 році під час виготовлення Технічного паспорту, після смерті батька заявниці ОСОБА_3 , тому в ній відсутні відомості про зареєстрованих у Домоволодінні, які виписались чи померли до 2006 року. Зареєстрованою значиться лише ОСОБА_4 з 01.02.1973 року (а.с.20-21).
Як слідує з Листа від 27.06.2025 № 4/4-421-01-14, наданого виконавчим комітетом Жовтоводської міської ради, в реєстрі Жовтоводської територіальної громади відсутня інформація про його зареєстроване місце проживання на день смерті, оскільки повноваження з реєстрації місця проживання громадян делеговані органам місцевого самоврядування Державною міграційною службою, починаючи з квітня 2016 року. Відомості про осіб, які померли або змінили адресу реєстрації до моменту створення реєстру, в ньому відсутні. Такі відомості можуть міститься в будинкових книгах, що знаходяться у розпорядженні власників житла. Однак, в наданій новій будинковій книзі дані про ОСОБА_3 відсутні (а.с.13).
Приватним нотаріусом Кам`янського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Дудник Т.В. відмовлено заявниці у прийнятті заяви про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_3 , у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують місце реєстрації спадкодавця на момент смерті та неможливістю встановити місце відкриття спадщини та коло спадкоємців. Окрім того, заявницею пропущено строк для подачі заяви про прийняття спадщини та відсутні документи, що підтверджують факт її сумісного проживання разом зі спадкодавцем за однією адресою на момент його смерті (а.с.22).
З довідки №91 від 30.07.2025 року, засвідченої сусідами ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , та посвідченого головою квартального комітету О.А.Суперекою, начальником відділу забезпечення діяльності міської ради О.Малоок, вбачається, що ОСОБА_1 , зареєстрована в АДРЕСА_3 , доглядала за своїм хворим батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживали та вели спільне господарство до дня його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 , та поховала його (а.с.23).
Даний факт також підтверджується показами свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_10 .
У судовому засіданні свідок ОСОБА_13 суду пояснила, що проживає з дитинства по АДРЕСА_4 жила заявниця ОСОБА_1 з батьками. Її батька звали ОСОБА_14 , він помер в 1993 році. Батько заявниці постійно проживав по АДРЕСА_1 , він будував цей будинок. З ним на момент смерті проживала донька ОСОБА_15 , вона там постійно проживала. У батька заявниці було хворе серце, ОСОБА_1 йому допомагала, купувала ліки, готувала, потім займалась похованням. Наразі в даному будинку проживає заявниця ОСОБА_16 . 
Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні дала суду покази про те, що вона проживає по АДРЕСА_5 . Поряд жила заявниця ОСОБА_1 з батьком, він був шахтарем і у нього було хворе серце. Вони жили по АДРЕСА_1 . Батька доглядала заявниця, вона купувала ліки, готувала, потім займалась похованням. Наразі ОСОБА_1 там і проживає.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 06.02.2019 року в справі № 145/797/15-ц зазначено, що в разі відкриття спадщини до 01.01.2004 року застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК Української PCP щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі, коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 01.01.2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом.
За таких умов, спірні правовідносини щодо спадкування спірного майна після смерті ОСОБА_3 регулюються положеннями ЦК Української PCP.
Відповідно ст.524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.
Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, що передбачено нормами ст. 525 ЦК УРСР.
Згідно ч.1 ст.529 ЦК УРСР 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.
Відповідно ст.548, ч.1 ст.549 ЦК УРСР 1963 року для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.
Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.
Аналогічну правову норму містять і положення ч.ч.3,5 ст.1268 ЦК України 2003 року, згідно якої спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу (шість місяців), він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Згідно ст. 526 ЦК УРСР місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини.
Аналогічну правову норму містять і положення ст.1221 ЦК України 2003 року, згідно якої місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ч.1). Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна (ч.2).
Згідно ч.1 ст.17 ЦК УРСР місцем проживання визнається те місце, де громадянин постійно або переважно проживає.
Житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них, що передбачено нормами ст. 379 ЦК України 2003 року. Отже, місце проживання - це приміщення, яке призначене та придатне для постійного проживання.
За таких умов, як норми ст.17 ЦК УРСР, так і норми ст.379 ЦК України 2003 року визначають необхідність індивідуального визначення житла як місця проживання шляхом зазначення адреси.
Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного суду України "Про судову практику про спадкування", якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини тощо.
Відповідно до статті 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місце знаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місце знаходження основної частини рухомого майна. Місце відкриття спадщини може не співпадати з місцем смерті спадкодавця, оскільки місцем відкриття спадщини вважається той населений пункт, де спадкодавець постійно проживав.
Згідно вимог Наказу Міністерства юстиції України №296/5 від 22 лютого 2012 року «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» місце відкриття спадщини підтверджується: довідкою житлово-експлуатаційної організації, довідкою правління житлово-будівельного кооперативу про реєстрацію (постійне місце проживання) спадкодавця; записом у будинковій книзі про реєстрацію (постійне місце проживання) спадкодавця, довідкою адресного бюро, довідкою райвійськкомату про те, що спадкодавець до призову на військову службу проживав за відповідною адресою. Місце відкриття спадщини не може підтверджуватись свідоцтвом про смерть. У разі відсутності у спадкоємців документів, що підтверджують місце відкриття спадщини, нотаріус роз`яснює спадкоємцям їх право на звернення до суду із заявою про встановлення місця відкриття спадщини. У такому випадку місце відкриття спадщини підтверджується копією рішення суду, що набрало законної сили. Спадкова справа заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини на підставі, крім іншого, поданої (або такої, що надійшла поштою) першою заяви (повідомлення, телеграми) про прийняття спадщини.
Таким чином, встановлення місця постійного проживання спадкодавця має для заявниці юридичне значення і таким місцем за дослідженими вище доказами є: АДРЕСА_1 .
На підставі ч.3,5 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу (шість місяців), він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Метою звернення заявниці до суду є встановлення факту її постійного проживання, як спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини для подальшого оформлення прав на спадкове майно в нотаріальному порядку на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України.
В ухвалі № 505/2085/14-ц від 14.09.2016 року Вищий спеціалізований суд з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшов висновку - «якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Згідно зі ст.2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. З наведених підстав колегія суддів погоджується із висновками апеляційного суду про те, що відсутність реєстрації спадкоємця за останнім місцем проживання спадкодавця сама по собі не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини ч.3 ст.1268 ЦК України підтверджуються достатністю інших належних і допустимих доказів.»
Аналогічні правові висновки містяться в ухвалі Верховного Суду України № 6-7165св09 від 03 листопада 2010 року, рішенні Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6048327св14 від 11 листопада 2015 року, ухвалі Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6-20158св15 від 21 жовтня 2015 року.
Під час судового розгляду встановлено, що від встановлення факту постійного проживання заявниці зі спадкодавцем на час смерті залежить виникнення та зміна її майнових та немайнових прав, що пов`язані з можливістю звернення до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину за законом.
Згідно роз`яснень викладених у п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах спадкування" №7 від 30.05.2008 року, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.
З положень ч.2 ст.1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, із якого вона оголошується померлою.
Таким чином, оскільки заявниця, як спадкоємиця за законом постійно проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини в одному помешканні та протягом шести місяців із часу відкриття спадщини не заявила про свою відмову від спадщини, то вона вважається такою, що прийняла спадщину.
Під час судового розгляду з письмових доказів, а також показів свідків встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , постійно проживала разом з батьком ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_1 .
В матеріалах справи наявна довідка від 30.07.2025 року про факт спільного проживання ОСОБА_1 разом з батьком ОСОБА_3 до дня його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.23).
З урахуванням викладеного, суд вважає, що заява ОСОБА_1 обґрунтована, знайшла своє підтвердження під час судового розгляду, і підлягає задоволенню.
Відповідно до ч.7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються.
Керуючись ст.ст. 9, 10, 12, 13, 258-259, 264, 265, 268, 315, 352, 354, 355 ЦПК України, суд -
ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , з участю заінтересованої особи: Органу місцевого самоврядування в особі Жовтоводської міської ради, про встановлення фактів, що мають юридичне значення - задовольнити.
Встановити юридичний факт, а саме: що місцем відкриття спадщини після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 , є АДРЕСА_1 .
Встановити факт вступу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , РНОКПП НОМЕР_9 , в управління та у володіння спадковим майном, що залишилось після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , шляхом постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , РНОКПП НОМЕР_9 , разом зі спадкодавцем ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , на час відкриття спадщини, за адресою: АДРЕСА_1 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя Жовтоводського міського суду
Дніпропетровської області Кімал ГУСЕЙНОВ