Справа № 561/32/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2026 року           с-ще Зарічне

Зарічненський районний суд Рівненської області в складі:
судді – Світличного Р.В.,
за участю секретаря – Савич Ж.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Зарічне за правилами спрощеного позовного провадженні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
УСТАНОВИВ:
19 січня 2026 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» через свого представника Андрухов В.М. засобами підсистеми ЄСІТС «Електронний суд» звернулося до суду з вказаним з позовом, у якому просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором у розмірі 9300,00 грн.
На обґрунтування своїх вимог вказує, що відповідно до укладеного електронного кредитного договору №09.06.2025-100001478 від 09 червня 2025 року відповідач отримав кредит в сумі 3000,00 грн на банківську картку строком на 140 днів до 26 жовтня 2025 року зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 1% в день, та сплатою 20% комісії від суми кредиту. У зв`язку з невиконанням узятих на себе зобов`язань перед кредитором, у відповідача утворилась заборгованість в сумі 9300,00 грн, яка складається з 3000,00 грн суми основного боргу, 4200,00 грн процентів, 600,00 комісії, 1500,00 неустойки, яку позивач просив стягнути з відповідача.
Ухвалою Зарічненського районного суду Рівненської області від 21 січня 2026 року у справі відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін в судове засідання, та встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву. Копію ухвали відповідачу було надіслано на адресу його місця проживання, що зареєстрована у встановленому законом порядку. Згідно поштового трекінгу поштових відправлень за № R067085907988 адресат відсутній за вказаною адресою. Таким чином відповідач належним чином повідомлений про дату час та місце розгляду справи. Відзиву на позовну заяву не надійшло.
Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що заявлені позивачем вимоги слід задовольнити частково, виходячи з таких підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Судом встановлено, що 09 червня 2025 року між ТОВ «Споживчий центр» та відповідачем ОСОБА_1 шляхом підписання пропозиції про укладення кредитного договору (оферти), який підписано відповідачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором, надісланим смс-повідомленням на належний відповідачу номер телефону, укладено кредитний договір № 09.06.2025-100001478, відповідно до якого ОСОБА_1 отримав кредит строком на 140 днів в сумі 3000,00 грн на платіжну картку зі сплатою відсотків за процентною ставкою 1% в день.
Такі дії сторін повністю узгоджуються з вимогами ст. 6, 627 ЦК України та ст. 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію».
Підписавши указаний договір ОСОБА_1 взяв на себе зобов`язання забезпечити своєчасне повернення кредиту та процентів у визначений термін (п.4 Договору), тобто до 26 жовтня 2025 року.
Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а відповідно до ч. 1 ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до п. 3 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.
Розмір неустойки сторонами визначено в сумі 30,00 грн, що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання (п. 15 Договору).
З матеріалів справи вбачається неналежне виконання відповідачем узятих на себе зобов`язань щодо повернення кредиту згідно узгодженого сторонами графіка, а тому позивач нарахував заборгованість за неустойкою, в межах абз. 2 ч. 2 ст. 21 Закону України «Про споживче кредитування», тобто не більше половини суми, одержаної відповідачем за договором.
Відповідно до довідки-розрахунку про стан заборгованості за кредитним договором, ОСОБА_1 має заборгованість перед позивачем в сумі 9300,00 грн, яка складається з: 3000,00 грн – основного боргу, 4200,00 грн – процентів, 600,00 грн комісії та 1500,00 грн – неустойки.
Судом встановлено, що у договорі № 09.06.2025-100001478 від 09 червня 2025 року денна процентна ставка встановлена на рівні 1%.
Також, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовної вимоги щодо стягнення з відповідача заборгованості за комісійними винагородами у розмірі 600,00грн відповідно до Закону України «Про споживче кредитування», який передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за надання та обслуговування кредиту.
Поряд з цим відповідно до п. 18 «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК України, в період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
З 24 лютого 2022 року Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та на сьогоднішній день в Україні діє воєнний стан, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача неустойки (штрафу, пені) за прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором позики № 09.06.2025-100001478 від 09 червня 2025 в сумі 1500,00 грн є незаконними та безпідставними.
У решті вимог суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню в сумі 7800,00 грн (3000,00 + 4200,00+600,00 =7800,00).
Доказів погашення вказаної заборгованості відповідачем суду не надано. Судовий збір слід розподілити за правилами ч. 1 ст. 141 ЦПК України, а саме пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позов майнового характеру задоволений на 83,87 % відтак з відповідача на користь позивача слід стягнути 2199,41 грн судового збору (2622,40 * 83,87 % = 2199,41).
На підставі ст. 526, 527, 530, 1050, 1054, 1079 ЦК України, керуючись ст. 12, 13, 81, 141, 263 – 265, 273, 274 ЦПК України
УХВАЛИВ:
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» заборгованість за кредитним договором №09.06.2025-100001478 від 09 червня 2025 року в сумі 7800,00 грн (Сім тисяч вісімсот гривень).
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» 2199,41 грн (Дві тисячі сто дев`яносто дев`ять гривень сорок одну копійку) судового збору.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Рівненського апеляційного суду.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр», 01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 133-А, ЄДРПОУ: 37356833;
Відповідач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Суддя:          Р.В. Світличний