ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
Єдиний унікальний номер справи: 766/4264/25  Головуючий у 1-й інстанції: Шестакова Я.В.
Номер провадження: 22-ц/819/151/26      Доповідач: Воронцова Л.П. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2026 року м. Херсон

Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого (суддя- доповідач): Воронцової Л.П.,
суддів: Майданіка В.В.,
Склярської І.В.,
секретар: Олійник К.О., 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні апеляційну скаргу  ОСОБА_2 , від імені якого діє адвокат Ковальова Тетяна Павлівна, на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 04 серпня 2025 року, ухвалене у складі судді Шестакової Я.В., в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
ВСТАНОВИВ :
1. Описова частина
Короткий зміст позовних вимог
У березні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.
В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 22 серпня 2015 року між нею та відповідачем ОСОБА_2 зареєстровано шлюб, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Суворовського районного управління юстиції у м. Херсоні складено актовий запис № 366. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зазначила, що з березня 2024 року сторони не підтримують шлюбних відносин, не пов`язані спільним побутом, їх шлюб має формальний характер, тому збереження шлюбу та примирення між ними не можливе, суперечитиме її волі, інтересам та принципу добровільності.
Просила розірвати шлюб між нею та відповідачем ОСОБА_2 , строк на примирення просила не надавати.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 04 серпня 2025 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задоволено. Розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 22 серпня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Суворовського районного управління юстиції у м. Херсоні, актовий запис № 366.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що шлюбні відносини між сторонами припинені, подальше спільне життя та збереження сім`ї неможливе і суперечить інтересам позивача, яка наполягала на розірванні шлюбу та категорично заперечувала щодо надання строку на примирення, а незгода відповідача не є підставою для відмови в позові за наявності заяви позивача про небажання продовжувати шлюбні відносини.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги
Не погоджуючись із рішенням суду  ОСОБА_2 , від імені якого діє адвокат Ковальова Т.П., подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просив поновити строк на апеляційне оскарження, рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 04 серпня 2025 року скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.
Рух справи в суді апеляційної інстанції
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25 серпня 2025 року для розгляду цієї справи визначено склад колегії суддів: головуючий суддя: ОСОБА_4 , судді: Майданік В.В., ОСОБА_5 .
Ухвалою судді судової палати з розгляду цивільних справ Кутурланової О.В. від 04 вересня 2025 апеляційну скаргу залишено без руху та надано скаржнику строк для усунення недоліків.
10 вересня 2025 року скаржник усунув недоліки апеляційної скарги.
Ухвалою колегії суддів Херсонського апеляційного суду у даному складі від 15 вересня 2025 року відкрито апеляційне провадження.
Ухвалою колегії суддів Херсонського апеляційного суду у даному складі від 06 жовтня 2025 року справу призначено до апеляційного розгляду.
У зв`язку із звільненням з посади судді ОСОБА_4 протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22 грудня 2025 року проведено заміну головуючого судді (судді-доповідача) Кутурланової О.В. на суддю Воронцову Л.П.
Ухвалою Херсонського апеляційного суду від 29 грудня 2025 року справу призначено до розгляду в суді апеляційної інстанції на 12 січня 2026 року о 14 годині 50 хвилин.
Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу і заперечення інших учасників справи
Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не перевірив підсудності даної справи, оскільки позивачка разом із дитиною понад рік не проживають в Україні, а відповідач є внутрішньо переміщеною особою та проживає у м. Кропивницькому. Суд проігнорував заяву представника відповідача про надсилання процесуальних документів через електронний кабінет ЄСІТС, чим порушив принцип змагальності, права на захист, законності та рівності сторін. Вважає, що позивачка не довела обставин, що свідчили б про наявність підстав для розірвання шлюбу, а збереження шлюбу відповідає найкращим інтересам дитини.
У відзиві на апеляційну скаргу позивач ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Дороніна І.Л., заперечувала щодо задоволення скарги.
В судове засідання апеляційної інстанції учасники справи не з`явилися, належним чином повідомлені про дату, місце і час розгляду справи, подали заяви про розгляд справи за їхньої відсутності, що не перешкоджає розгляду справи в порядку ч. 2 ст. 372 ЦПК України.
Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог скарги, колегія суддів дійшла такого висновку.
Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції
22 серпня 2015 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим 22 серпня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Суворовського районного управління юстиції у м. Херсоні, актовий запис № 366.
Сторони мають спільну дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим 24 березня 2022 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 116.
2. Мотивувальна частина
Позиція суду апеляційної інстанції
Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Вказаним вимогам рішення суду першої інстанції відповідає.
Відповідно до частин 1, 2 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Мотиви, з яких виходив апеляційний суд, та застосовані норми права
Відповідно до статті 51 Конституції України та частини 1 статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Згідно з частиною 1 статті 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги.
Відповідно до частин третьої та четвертої статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.
Згідно з частиною 3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу.
Відповідно до частини 2 статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Згідно зі статтею 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Отже, шлюб має добровільний характер та ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і припиняється внаслідок його розірвання, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків і позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.
Незгода будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання його права вимагати розірвання шлюбу.
Встановивши, що збереження сімейних відносин між сторонами є неможливим, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для розірвання шлюбу, що відповідає вимогам статей 24, 56 СК України. 
Посилання скаржника ОСОБА_2 на доцільність збереження сім`ї в інтересах дитини колегією суддів не приймаються, оскільки такі твердження є суб`єктивним припущенням скаржника, який не позбавлений можливості реалізувати свої права і обов`язки щодо дитини у разі розірвання шлюбу, та не спростовують правильних по суті висновків суду про наявність підстав для задоволення позову.
Примушування одного з подружжя до перебування у шлюбі, який проти цього заперечує, порушуватиме його законні права та інтереси і суперечитиме вимогам закону.
Відповідний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 11 листопада 2020 року у справі № 369/7035/18, провадження № 61-1658св20.
З огляду на наведені норми права, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для розірвання шлюбу.
Колегія суддів також констатує той факт, що справа перебувала на розгляді в суді чотири місяці, протягом цього часу відповідач, який був обізнаний про існування даної справи, мав застосувати всі можливі заходи для відновлення стосунків із дружиною, налагодження сімейних стосунків, що свідчить про стійкість обставин, що зумовили розірвання сторонами сімейних стосунків та неможливість їх примирення.
Щодо доводів скаржника про порушення судом першої інстанції правил підсудності, колегія суддів зазначає наступне.
Згідно з частиною першою статті 27 ЦПК позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.
Відповідно до частини другої статті 28 ЦПК України позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач, на утриманні якої знаходиться малолітня дитина, звернулася з вказаним позовом до Херсонського міського суду Херсонської області до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.
Предметом позову в даній справі є розірвання шлюбу, що з огляду на обставини даної справи передбачає альтернативну підсудність.
Зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання позивачка ОСОБА_1 є АДРЕСА_1 , що відноситься до територіальної юрисдикції Новотроїцького районного суду Херсонської області, який на даний час не здійснює правосуддя. 
Таким чином, з урахуванням рішення Вищої ради правосуддя від 30 травня 2023 року № 566/0/15-23, яким змінено територіальну підсудність судових справ Новотроїцького районного суду Херсонської області на Херсонський міський суд Херсонської області, вказана цивільна справа підсудна Херсонському міському суду Херсонської області.
Крім того, згідно інформації, наданої Відділом реєстрації місця проживання фізичних осіб Департаменту адміністративних послуг Херсонської міської ради Херсонській області № 14-04-10/2224 від 15 квітня 2025 року, зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача ОСОБА_2 є АДРЕСА_2 , що територіально відноситься до Херсонського міського суду Херсонської області.
Доводи апеляційної скарги про те, що територіальна підсудність даної справи може визначатися відповідно до реєстрації місця проживання відповідача ОСОБА_2 відповідно до довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 25 березня 2024 року, який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3 , апеляційний суд відхиляє, з огляду на таке.
Відповідно до статті 3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" вільний вибір місця проживання чи перебування - право громадянина України, а також іноземця та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України, на вибір адміністративно-територіальної одиниці, де вони хочуть проживати чи перебувати; місце перебування - житло або спеціалізована соціальна установа для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, у якому особа, яка отримала довідку про звернення за захистом в Україні, проживає строком менше шести місяців на рік або отримує соціальні послуги; місце проживання - житло з присвоєною у встановленому законом порядку адресою, в якому особа проживає, а також апартаменти (крім апартаментів у готелях), кімнати та інші придатні для проживання об`єкти нерухомого майна, заклад для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, стаціонарна соціально-медична установа та інші заклади соціальної підтримки (догляду), в яких особа отримує соціальні послуги.
Механізм здійснення декларування/реєстрації місця проживання (перебування), зміни місця проживання, зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування), скасування декларування/реєстрації місця проживання (перебування) визначається Порядком декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 7 лютого 2022 року № 265, який набрав чинності 14 березня 2022 року, в редакції чинній на час на час звернення з позовом у цій справі.
Абзацами першим, другим пункту 4 вказаного Порядку передбачено, що особа може задекларувати/зареєструвати своє місце проживання (перебування) лише за однією адресою. У разі коли особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює декларування/реєстрацію місця проживання (перебування) за однією з таких адрес за власним вибором. За адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції. 
Положення абзацу першого цього пункту не поширюються на осіб, адреса задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) яких знаходиться на територіях, на яких ведуться бойові дії, або тимчасово окупованих Російською Федерацією територіях, включених до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Мінреінтеграції, для яких не визначена дата завершення бойових дій (припинення можливості бойових дій) або тимчасової окупації. Така особа може задекларувати/зареєструвати місце свого проживання без зняття з реєстрації місця свого попереднього проживання.
Аналіз вказаних норм дозволяє зробити висновок, що особа, у разі якщо адреса її задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) знаходиться на територіях, на яких ведуться бойові дії, або тимчасово окупованих Російською Федерацією територіях, може мати два задекларованих/зареєстрованих місця проживання.
Відтак, справа прийнята Херсонським міським судом Херсонської області до розгляду з дотримання правил підсудності, що не суперечить вимогам частини першої статті 27, частини другої статті 28 ЦПК України.
Крім того, апеляційний суд відхиляє доводи скаржника про порушення принципу змагальності сторін та права на захист внаслідок ненадання представнику відповідача доступу до електронної справи та не надсилання процесуальних документів через електронний кабінет ЄСІТС, оскільки відповідач та його представник були обізнані про розгляд справи, подавали заяви по суті, яким судом першої інстанції надано належну правову оцінку.
За таких підстав, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не впливають на законність і обґрунтованість рішення суду.
Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване судове рішення ґрунтується на правильно встановлених фактичних обставинах справи, яким надана належна правова оцінка, правильно застосовані норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, і суд під час розгляду справи не допустив порушень процесуального закону, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.
Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги
Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, за наведених обставин, доводи апеляційної скарги є такими, що не грунтуються на законі, висновків суду не спростовують, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін. 
Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_2 , від імені якого діє адвокат Ковальова Тетяна Павлівна, залишити без задоволення, а рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 04 серпня 2025 року - без змін. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий      Л.П. Воронцова

Судді:       В.В. Майданік

І.В. Склярська