КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Апеляційне провадження
№ 22-ц/824/13017/2025 Доповідач - Ратнікова В.М.

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Київ Справа № 752/7581/25
15 грудня2025 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Ратнікової В.М.
суддів - Кирилюк Г.М. 
- Рейнарт І.М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» адвоката Бачинського Остапа Михайловича на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 04 червня 2025 року, ухвалене під головуванням судді Слободянюк А.В., у справі  за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит, -
в с т а н о в и в :
У березні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит.
На обґрунтування позовних вимог зазначало, що 15.12.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредіплюс» (кредитодавець, первісний кредитор) та ОСОБА_1 (позичальник, відповідач) укладено договір про споживчий кредит №103606.
Зазначає, що відповідно до кредитного договору (п. 2.2.1.) кредитодавець надав відповідачу кредит у гривні на умовах передбачених договором про споживчий кредит №103606 від 15.12.2022 року у розмірі 5 334,00 грн., який надано в наступному порядку: у розмірі 4 000,50 грн. на № рахунку/картки позичальника № НОМЕР_1 , у національній валюті (копія платіжної інструкції N?CRD_411218 від 15.12.2022, що підтверджує факт перерахування коштів); у розмірі 1333,50 грн. шляхом погашення заборгованості позичальника за комісією, нарахованою згідно п.2.5 індивідуальної частини.
Відповідач зобов?язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитними коштами з кінцевим терміном погашення не пізніше 09.03.2023 року, процентна ставка за користування коштами кредиту становить 550,00 % процентів річних, тип процентної ставки - фіксована (п. 2.3.). 
Загальні витрати позичальника за кредитом, що включають загальну суму зборів, платежів та інших витрат, пов?язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом та комісії без врахування суми (тіла) кредиту складають 5 906,34 грн. (п. 2.7.) 
Зазначає, що кредитодавець свої зобов?язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме - надав відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк, визначені умовами кредитного договору. Однак, у порушення вимог ст. ст. 509, 526, 1054 ЦПК України, відповідач не виконав свої зобов?язання та припинив вносити платежі, передбачені умовами кредитного договору, як повернення отриманих коштів, також сплату процентів за користування кредитом та комісії. У зв?язку із припиненням здійснення платежів на виконання умов кредитного договору у відповідача утворилася заборгованість за кредитним договором.
28.06.2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредіплюс» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф», уклали Договір факторингу № 28/06/2023-01 від «28» червня 2023 року.
Згідно Договору факторингу № 28/06/2023-01 від «28» червня 2023 року та у відповідності до ст. 512 ЦК України, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» набуло статусу кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які були боржниками Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредіплюс», включно і ОСОБА_1 .
Зазначає, що станом на 19.03.2025 року загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем становить 10 401,84 грн., а саме: заборгованість за тілом кредиту - 5 334,00 грн.; заборгованість за відсотками - 4 566,84 грн.; заборгованість за комісією - 501,00 грн.
Вказуває, що зазначені суми нараховані первісним кредитором до моменту відступлення права вимоги та підтверджені новим кредитором/позивачем Витягом з реєстру боржників, N?460.
З урахуванням викладеного, просило суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за договором про споживчий кредит №103606 від 15.12.2022 року в розмірі 10 401,84 грн на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» та судові витрати, що складаються із сплаченого судового збору в сумі 2422,40 грн. та витрат на правничу допомогу адвоката в сумі 7000 грн. 
Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 04 червня 2025 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» заборгованість за Договором про споживчий кредит № 103606 від 15 грудня 2022 року в розмірі 9 890 (дев`ять тисяч вісімсот дев`яносто) грн 84 коп, яка складається із: заборгованості за тілом кредиту у розмірі 5 334 (п`ять тисяч триста тридцять чотири) грн 00 коп, заборгованість за процентами - 4 566 (чотири тисячі п`ятсот шістдесят шість) грн 84 коп. 
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. 
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 303 (дві тисячі триста три) грн 46 коп. 
Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції в частині відмови у стягненні витрат на професійну правничу допомогу, 12 червня 2025 року представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» адвокат Бачинський Остап Михайлович подав апеляційну скаргу, в якій просив суд скасувати рішення Голосіївського районного суду міста Києва по справі №752/7581/25 ухвалене 04 червня 2025 року в частині відмови у стягненні витрат на професійну правничу допомогу і ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» витрати на правничу допомогу адвоката в сумі 6 656,00 грн. та стягнути судові витрати, понесені в ході апеляційного розгляду справи, що складаються із витрат на правничу допомогу адвоката в сумі 4 000 (чотири тисячі) гривень 00 коп.
Апеляційну скаргу обгрунтовує тим, що судом першої інстанції не було враховано висновків щодо застосування норм матеріального права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду. 
Зауважує, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено. Дана позиція є усталеною і підтверджується численними постановами Верховного Суду, наприклад у справах № 923/560/17, № 329/766/18, № 178/1522/18.
Відповідно до положень статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Згідно ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків, тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. 
Зазначає, що відповідна заява була зазначена позивачем по контексту його позовної заяви, яка подана через систему Електронний суд 27.03.2025 року. 
Враховуючи зазначені вище норми ЦПК України, представником позивача - адвокатом Бачинським Остапом Михайловичем у Голосіївський районний суд міста Києва в додатках до позовної заяви додано: ордер про надання правової допомоги; копію договору про надання правничої допомоги; розрахунок суми судових витрат із детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю.
Зазначає, що детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, був наведений і наданий суду в документі - «розрахунок суми судових витрат» (із Детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, за які встановлено фіксований розмір його гонорару) 
Однак, судом першої інстанції повністю не враховано, ні подані позивачем докази, ні зміст таких, ні приписи ст. ст. 76, 77, 78, 79, 80, 81, 83, 89, 95, 137, 141 ЦПК України.
Вказує на не застосування судом першої інстанції норм матеріального права, а саме ст. ст. 627, 628, 638, 903 ЦК України.
Так, між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» (клієнт) та адвокатом Бачинським О.М. укладено договір про надання правової допомоги №20250317-6К від «17» березня 2025 року.
Згідно пунктів 4.2., 4.7. договору, у разі ухвалення судом рішення на користь клієнта (задоволення судом позовних вимог у повному обсязі), клієнт зобов`язується сплатити адвокату винагороду у розмірі 7 000 (сім тисяч) гривень 00 коп. Клієнт зобов`язується здійснити оплату наданої адвокатом правової допомоги впродовж 10 днів з моменту постановлення рішення суду. Відповідно, у цей же термін можливе (так і проводиться на практиці) укладення Акту приймання-передачі наданих послуг (виконаних робіт), який передбачений пунктами 4.8. та 4.9. договору. 
Пунктом 4.6. договору передбачено, що у разі ухвалення судом рішення про часткове задоволення позовних вимог клієнта, клієнт зобов`язується сплатити адвокату винагороду пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Разом із тим, Голосіївським районним судом міста Києва у рішенні від 04 червня 2025 року не дано оцінку обумовленим сторонами умовам договору, викладених у пунктах 4.2., 4.6., 4.7., 4.8. та 4.9., а також повністю залишено поза увагою умову сплати вартості послуг клієнтом адвокату протягом 10 днів з моменту прийняття судом рішення по справі та можливість лише у цей період складення Акту приймання-передачі наданих послуг (виконаних робіт). 
Зазначає, що на виконання умов договору про надання правової допомоги № 20250317-6К від 17.03.2025 року та, враховуючи положення пунктів 4.2., 4.6. та 4.7. цього договру, а також ст.141 ЦПК України, ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» 09 червня 2025 року, після отримання відповідного рахунку адвоката від 09.06.2025 року та складання Акту приймання-передачі наданих послуг (виконаних робіт) від 09.06.2025 року, перераховано адвокату 6 656,00 гривень, пропорційно частині задоволених вимог (95,09 %), що підтверджується платіжною інструкцією ПуАТ «КБ «Акордбанк» від 09.06.2025 року №1835, докази чого надані до апеляційної скарги.
Зазначає, що судом першої інстанції при вирішенні питання відшкодування витрат позивача на правничу допомогу, не враховано умови договору про надання правової допомоги щодо фіксованого розміру гонорару сторони у справі.
Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку. 
Таким чином, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами ст.30 Закону №5076-VI, враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу. Однак, у рішенні Голосіївського районного суду міста Києва від 04 червня 2025 року взагалі не надано оцінку визначеного сторонами договору фіксованого розміру гонорару адвоката Бачинського О.М.
Початок форми

Кінець форми

Початок форми

Кінець форми

Початок форми

Кінець форми

Початок форми

Кінець форми

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.
Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши наявні у справі докази, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтвердженими тими доказами, які були досліджені судом.
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
В апеляційній скарзі представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» адвокат Бачинський Остап Михайлович просить суд скасувати рішення Голосіївського районного суду міста Києва по справі №752/7581/25, ухвалене 04 червня 2025 року, в частині відмови у стягненні витрат на професійну правничу допомогу і ухвалити в цій частині нове судове рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» витрат на правничу допомогу адвоката в сумі 6 656,00 грн.
Таким чином, апеляційний суд переглядає рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 04 червня 2025 року лише в частині вирішення вимог про стягнення з  ОСОБА_1 до користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» витрат на правову допомогу.
Відмовляючи у стягненні з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу, суд першої інстанції виходив з того, що до позовної заяви не додано детального опису робіт, виконаних адвокатом Бачинським О.М., та доказів, що підтверджують здійснення цих робіт (надання послуг). Адвокат не долучив передбачений п. 4.8 договору про надання правової допомоги акт, який засвідчував би надання адвокатом позивачу правової допомоги, та інші документи.
У позовній заяві представником позивача було вказано про орієнтовний розрахунок суми судових витрат, проте заяви про те, що докази про понесені судові витрати на правову допомогу будуть надані суду до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, представник позивача не надав. Отже, суд розглядає вимоги про стягнення витрат на правову допомогу на підставі доказів, що містяться в матеріалах справи.
З урахуванням наведеного, суд вважає, що позивачем не доведено належними доказами понесення витрат на правничу допомогу, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача ТОВ «ФК «Артеміда-Ф», з урахуванням її складності, необхідних процесуальних дій сторони, часу, витраченого адвокатом на надання правової допомоги.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Згідно з частинами першою, третьою статті 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Частиною першою статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.
Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», про що зазначено в частині четвертій статті 62 ЦПК України.
За положеннями пункту 4 статті 1, частин третьої та п`ятої статті 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Зміст договору про надання правової допомоги не може суперечити Конституції України та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики.
Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). 
Відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру.
Частинами першою, другою статті 134 ЦПК України визначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.
Пунктом 1 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.
Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Як вбачається із матеріалів справи, звертаючись до суду з даним позовом до ОСОБА_1 , позивач у позовній заяві, зокрема, просив стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу у розмірі 7 000грн. 
При цьому, у позовній заяві не було заявлено, що вказаний розмір є орієнтовним і докази понесених витрат будуть надані у порядку, передбаченому частиною 8 статті 141 ЦПК України.
Розгляд даної справи проводився у порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи, а відтак докази на підтвердження понесених витрат позивач повинен був додати до позовної заяви.
За змістом статті 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).
Відповідно до частин першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Водночас зі змісту частини четвертої статті 137 ЦПК України слідує, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування витрат суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).
Заявник має право на компенсацію судових та інших витрат за умови, що буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір - обґрунтованим.
На підтвердження факту понесення позивачем ТОВ « Фінансова компанія «Артеміда-Ф» витрат на професійну правничу допомогу до позовної заяви було долучено копію договору про надання правової допомоги №20250317-6К від 17 березня 2025 року, укладеного між адвокатом Бачинським Остапом Михайловичем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф», розрахунок суми судових витрат, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю Бачинським О.М., ордер серії ВС №1335962 від 18.03.2025 року.
Відповідно до пункту 1.1 договору про надання правової допомоги №20250317-6К від 17 березня 2025 року, укладеного між адвокатом Бачинським Остапом Михайловичем ( Адвокат) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» ( клієнт), клієнт доручає, а адвокат приймає на себе зобов`язання надавати правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим договором.
У пункті 1.2. вказаного договору сторони визначили, що правова допомога за цим договором полягає у захисті інтересів клієнта у справі за позовом клієнта до ОСОБА_1 за договором про споживчий кредит № 103606 від 15.12.2022 року.
Пунктом 4.2 договору визначено, що у разі ухвалення рішення суду на користь клієнта (задоволення судом позовних вимог у повному обсязі), клієнт зобов`язується сплатити адвокату винагороду у розмірі 7 000 грн.
Згідно умов пункту 4.6 договору, у разі ухвалення судом рішення (постанови) про часткове задоволення позовних вимог (вимог в апеляційній скарзі) клієнта, клієнт зобов`язується сплатити адвокату винагороду пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до умов пункту 4.7 договору, клієнт зобов?язується здійснити оплату наданої адвокатом правової допомоги впродовж 10 днів з моменту постановлення судом рішення (постанови)суду або з дати добровільної сплати боржником заборгованості.
Пунктами 4.8., 4.9 визначено, що за результатами надання правової допомоги складається акт, що підписується представниками кожної зі сторін (сторонами). Акт надсилається клієнту поштою (електронною поштою, передається особисто). На письмову вимогу клієнта, адвокат може надавати акти про надання правової допомоги, в яких буде вказано перелік наданої правової допомоги. Акт про надання правової допомоги вважається підписаним, якщо протягом 5 днів з моменту його отримання клієнтом, останній не надав адвокату письмові аргументовані заперечення на цей акт.
Отже, умовами договору про надання правової допомоги, укладеного між адвокатом Бачинським О.М. та ТОВ «Фінансова компанія «Артеміда-Ф», передбачено, що за результатами надання правової допомоги складається акт, який підписується сторонами.
Разом з цим, такий акт не був доданий позивачем до позовної заяви, а також не був наданий суду першої інстанції до прийняття судом рішення у даній справі.
Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про не надання позивачем достатніх доказів на підтвердження вимоги про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу.
Доводи апеляційної скарги, про те, що відповідна заява, згідно вимог ч.8 ст. 141 ЦПК України, була наведена позивачем по контексту його позовної заяви, яка подана через систему Електронний суд 27.03.2025 року, колегія суддів відхиляє, так як вони не відповідають обставинам справи, оскільки аналіз змісту позовної заяви свідчить про те, що подана позовна заява не містила посилань на те, що вказаний розмір витрат на правову допомогу є попереднім (орієнтовним) і докази на його підтвердження будуть надані у порядку, передбаченому частиною 8 статті 141 ЦПК України.
Крім того, відповідно до умов договору, розмір витрат на правову допомогу є фіксованим, а відтак не може бути попереднім (орієнтовним).
Поданий разом із апеляційною скаргою акт №1 приймання-передачі наданих послуг згідно договору про надання правової допомоги №20250317 від 17 березня 2025 року колегія суддів не бере до уваги, оскільки на момент ухвалення Голосіївським районним судом міста Києва рішення від 04 червня 2025 рокувказаного акту ще не існувало, так як він був складений і підписаний сторонами договору лише 09 червня 2025 року, тобто, через п?ять днів після ухвалення рішення судом першої інстанції.
Ураховуючи вище викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції виконано вимоги статті 89 ЦПК України щодо оцінки доказів і статті 263 ЦПК України щодо законності та обґрунтованості рішення суду в частині вирішення питання про відшкодування витрат на правничу допомогу, повно і всебічно досліджено і оцінено надані на підтвердження вказаних витрат докази та встановлено обставини у справі, правильно застосовано норми матеріального та процесуального права та ухвалено в оскаржуваній частині законне та обґрунтоване рішення про відмову у стягненні із відповідача ОСОБА_1 на користь позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» витрат на правову допомогу.
Всі інші доводи апеляційної скарги правильності висновків суду першої інстанції не спростовують, на законність судового рішення в оскаржуваній частині не впливають.
Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких підстав апеляційна скарга представника  позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» адвоката Бачинського Остапа Михайловича підлягає залишенню без задоволення, а рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 04 червня 2025 року в оскаржуваній частині- залишенню без змін.
Враховуючи, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, витрати на правову допомогу у суді апеляційної інстанції позивачу відшкодуванню не підлягають.
Керуючись ст.ст. 367, 369, 374, 375, 381- 383 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Артеміда-Ф» адвоката Бачинського Остапа Михайловича залишити без задоволення.
Рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 04 червня 2025 року в частині відмови у задоволенні вимог про стягнення витрат на професійну правову допомогу залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з моменту ухвалення, оскарженню у касаційному порядку не підлягає, крім випадків, зазначених у п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий: Судді: