ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 лютого 2026 року
м. Харків
справа № 639/1677/25
провадження № 22-ц/818/970/26
Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
головуючого судді – Тичкової О.Ю.,
суддів колегії – Маміної О.В., Яцини В.Б.,
учасники справи:
позивач – ОСОБА_1 
відповідачі – ОСОБА_2 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційні скарги ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_2 на рішення Новобаварського районного суду м. Харкова від 01 вересня 2025 року у складі судді Рубіжного С.О.,-
ВСТАНОВИВ:
У березні 2025 року ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_2 понесені позивачкою додаткові витрати на малолітнього сина – ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 10000,00 грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття та додаткові витрати на малолітнього сина – ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 15000,00 грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 16.07.2010 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб. За час шлюбу у сторін народилось двоє дітей ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Сімейне життя між сторонами не склалось, ведення спільного господарства та сумісне проживання припинено, діти залишились проживати з матір`ю. 11 грудня 2024 року Жовтневим районним судом м. Харкова було видано судовий наказ у справі №639/8096/24 про стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей у розмір 1/3 частину заробітку (доходу) боржника, щомісячно, починаючи з 05.12.2024 і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Проте цих коштів на потреби дітей пов`язані із потребами у лікуванні та розвитку не вистачає. Макар є дитиною з інвалідністю, йому діагностовано вторинну мікроцефілію, спастичний тетрапарез, симптоматичну епілепсію, що потребує постійного медичного нагляду та лікування. Дитина потребує періодичного лікарського нагляду у вигляді консультацій як оплатних, так і у безкоштовних лікарів-спеціалістів та відповідного стаціонарного та амбулаторного медикаментозного лікування. Для забезпечення повноцінного та всебічного розвитку дітей позивачка організовує їх участь у різноманітних гуртках та секціях, несе додаткові витрати на їхні заняття та лікування. Зокрема, ОСОБА_8 відвідує платні уроки в онлайн школі «Just School» з англійської мови, вартість яких на рік складає 29 434 грн, також займається спортивними тренуваннями в спортивному клубі «Український центр копоейри», де щомісячна вартість послуг становить 2 200 грн, відвідує заняття в комп`ютерній академії «Шаг», вартість яких складає 15 400 грн на рік.
Позивач вважає, що відповідач зобов`язаний щомісяця сплачувати додаткові витрати на кожну дитину для покриття їхніх потреб у розвитку, освіті, медичному обслуговуванні та інших життєвих витратах. Зокрема, для ОСОБА_9 , який має серйозні проблеми із здоров`ям, необхідно виділяти 15 000 грн на місяць для регулярного лікування та інших медичних процедур. Для ОСОБА_8 , який потребує фінансових витрат на участь у спортивній секції, курсах англійської мови та курсах програмування, позивач вважає обґрунтованим встановити щомісячну суму в 10 000 грн. На думку Позивача, відповідач здатний забезпечити ці витрати, що є його обов`язком як батька, для належного виховання і розвитку дітей.
Рішенням Новобаварського районного суду м. Харкова від 01 вересня 2025 року позовні вимоги задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_10 додаткові витрати на дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 3000 гривень щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.
В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір в дохід держави в сумі 1211 грн 20 копійок.
Судовий збір у розмірі 1 211 грн 20 копійок компенсовано за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Рішення мотивовано тим, що позовні вимоги про стягнення з відповідача додаткових витрат позивачки пов`язаних з розвитком сина ОСОБА_8 належним чином не доведені. Крім цього, зазначені позивачкою витрати  не відноситься до тих особливих обставин, які передбачають можливість стягнення додаткових витрат з батьків на утримання дитини. При цьому судом враховано стан здоров`я сина ОСОБА_11 та стягнуто з позивача додаткові витрати для покриття потреб дитини у щомісячному медичному обслуговуванні та інших життєвих витрат у розмірі 3000,00 грн щомісяця.
Не погодившись з рішенням суду  ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просив рішення суд в частині відмови у задоволені її позовних вимог скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позову.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що сплачуваних аліментів відповідачем не вистачає на базові потреби дітей тому є необхідність у додаткових витратах. Позивачка не має джерел доходу, окрім виплат призначених на дитину з інвалідністю. Судом не надано оцінки доказам зібраним у справі та ухвалене помилкове рішення про часткове задоволення позову. 
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просив рішення скасувати в частині задоволених позовних вимог. Вважає, що суд безпідставно визнав щомісячні 3000 грн додатковими витратами без жодного підтвердження виняткових підстав понесення зазначених витрат та переклав обов`язок фінансування лише на відповідача, не врахувавши матеріальний стан матері дитини. Хоча відповідно до вимог ст. 180 СК України обидва батьки зобов`язані утримувати дитину, виходячи з їхніх реальних доходів та можливостей. Суд не дослідив майновий стан відповідача, не врахував його доходів та фінансових зобов`язань. Призначений розмір витрат є необґрунтованим, непосильним та фактично дублює аліментне зобов`язання. Розмір аліментів які сплачує позивач забезпечують базові потреби дитини, і будь-які додаткові витрати мають бути попередньо погоджені між сторонами або обґрунтовані як надзвичайні та необхідні. Відповідач не заперечує наявність у дитини, ОСОБА_6 , тяжких захворювань, що підтверджується відповідною медичною документацією, та визнає факт встановлення дитині статусу особи з інвалідністю, проте вважає, що визначена судом сума додаткових витрат у розмірі 3 000 грн на місяць є завищеною та не відповідає реальним потребам дитини з урахуванням наявності безоплатного медичного забезпечення з боку держави. Позивач не надала детального розрахунку витрат, а також не врахувала, що частина медичних послуг (наприклад, консультації у державних закладах) може бути безоплатною.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційних скарг в межах вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів уважає, що апеляційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_2 не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, лише якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
У відповідності до частин 1-5 статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. 
Зазначеним вимогам закону судове рішення відповідає.
Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, що сторони зареєстрували шлюб 16 липня 2010 року у Жовтневому відділі реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис №284, що підтверджується копію свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 виданим 16.07.2010 (а.с. 17).
ІНФОРМАЦІЯ_4 народився ОСОБА_6 , про що зроблений відповідний актовий запис №787 та підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 виданим 30.11.2011 року. Батьками зазначені ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с. 22).
ІНФОРМАЦІЯ_5 народився ОСОБА_5 , про що зроблений відповідний актовий запис №392 та підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 виданим 14.07.2016 року. Батьками зазначені ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с.18).
Відповідно до довідок №6313-5002837038 від 28.06.2023 та №6313-5002837059 від 28.06.2023 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , із законим представником ОСОБА_1 фактично проживають/перебувають: АДРЕСА_2 (а.с. 20, 24).
Судовим наказом від 11 грудня 2024 року, винесеним Жовтневим районним судм міста Харкова у справі №639/8096/24 стягнуто з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , НОМЕР_4 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_5 , паспорт НОМЕР_6 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_3 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 ) аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) боржника, але не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 05.12.2024 і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.
Відповідно до медичного висновку №52 від 18.07.2024 та посвідчення серії НОМЕР_7 ОСОБА_6 , 2011 року народження, є дитиною – інвалідом (а.с. 12, 31).
Відповідно до документу наданого на вимогу від 19.07.2024 ФОП ОСОБА_13 , інформує, що від ОСОБА_1 за навчання студента ОСОБА_5 в онлайн школі Just School на курсі англійської мови, що включає за встановленим графиком – двічі на тиждень. 20.10.2023 - 3119 грн. (8 уроків; 390грн/урок), 08.12.2023 – 3119 грн, (8 уроків; 3902 грн/урок), 10.01.2024 – 5799 грн. (10 уроків; 580грн/урок), 08.02.2024 – 5799 грн. (20 уроків; 290грн.урок), 08.03.2024 – 11598 грн. (62 уроки; 187 грн./урок) (а.с. 32).
Відповідно до документу наданого на вимогу від 29.05.2024 ФОП ОСОБА_13 , інформує, що в ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 навчається в онлайн школі Just School на індивідуальних заняттях з англійської мови з викладачем. Оплату за навчання здійснює його мати – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 . Розтермінування за пакет 32 індивідуальних уроки (загальна вартість – 10379.00 грн., вартість одного уроку – 324 грн/урок) 24.11.2024 – перший платіж з 6 уроків, сума 3459,00 грн., 02.01.2025 – другий платіж за 1 укроків, сума 3459,00 грн., 23.01.2025 – третій платіж за 16 уроків, сума 3459,00 грн. 02.05.2025 – оплата за пакет у кількості 8 індивідуальних занять, на суму 3589,00 грн. (вартість одного уроку – 44 грн./урок) (а.с.117), 
Згідно відповіді онлайн школи JastSchool ОСОБА_5 відвідував онлайн заняття за встановленим графіком – двічі на тиждень, 20.10.2023 - 3119 грн. (8 уроків; 390грн/урок), 08.12.2023 – 3119 грн, (8 уроків; 3902 грн/урок), 10.01.2024 – 5799 грн. (10 уроків; 580грн/урок), 08.02.2024 – 5799 грн. (20 уроків; 290грн.урок), 08.03.2024 – 11598 грн. (62 уроки; 187 грн./урок) (а.с. 32).
Відповідно до довідки за підписом ОСОБА_14 від 22.07.2024 ОСОБА_12 відвідував тренування з капоейри під керівництвом тренера ОСОБА_14 впродовж року до повномасштабного вторгнення, 24.02.2022 і відновив відвідування з 01.08.2023 по теперішній день, 22.07.2024. Зараз вартість тренувань складає 2200 грн. за місяць відвідувань (а.с. 33, 34-35).
Відповідно до довідки за підписом ОСОБА_14 від 03.06.2025 ОСОБА_12 відвідував тренування з капоейри під керівництвом тренера ОСОБА_14 22.07.2024 по теперішній день, 03.06.2025. З 1 липня 2025 року вартість тренувань складатиме 2500 грн. за місяць відвідувань (а.с. 112).
Відповідно до довідки №22 від 24.09.2024 виданої ОСОБА_1 , про те що вона сплачувала за навчання свого сина ОСОБА_5 , згідно договору №061022625 від 17.11.2023 такі суми: 26.11.2023 – 2000,00 грн.; 22.02.2024 – 5100,00 грн.; 22.04.224 – 8300,00 грн. (а.с. 36) 
Позивачем надано висновок та рекомендації від 11.06.2025 ОСОБА_15 щодо ОСОБА_5 , 2016 року народження, та копію квитанції на сплату діагностики/консультації лікаря-офтальмолога та виготовлення окулярів на суму 8075,00 грн. (а.с. 110, 114, 115).
Позивач на стягненні понесених витрат на лікування сина ОСОБА_8 не наполягала, а клопотала про задоволення вимог щодо стягнення додаткових витрат, які очікує понести в майбутньому на сина ОСОБА_16 , який є інвалідом з дитинства, прикований до інвалідного візка, потребує постійного стороннього догляду та має змоги обслуговувати себе самостійно.
Відповідачем не заперечувалось, що ОСОБА_16 потребує стороннього догляду та потребує відповідного медичного обслуговування та лікування, проте не погодився із сумою додаткових витрат, вважає її завищеною та наголошує, що медичне обслуговування дітей інвалідів безкоштовне.
Відповідно до виписки №30687 від 30.05.2025 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного)хворого, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 діагноз: Вторинна мікроцефалія (Q02). Спастичний тетрапарез (G82.4 М62.3). Рухові порушення 5-го ріння за класифікацією GMFCS. функція руки 5-го рівня за класифікацією MACS. Симптоматична епілепсія, парціальні наиади (С40 R56.8), Системне недорозвинення мовлений (Н47Д), Еквіновальгусна деформація ступией S>D(М21.0). Змішані контрактури у суглобах верхніх та нижніх кікцівок (М 62,40). Паралітичний кіфосколіоз 1 cn (М41.0) (Z74.1 Z74.3 Z51,5) Часткова атрофія зорових нервів ОН. Міонін середа,ст, ОН. Альтернуюча екзотропія. Горизонтальний ністагм. Недостатність харчування (Е44 R63.4). Закреп (К59).призначення лікаря, придбані ліки на загальну суму 2 073,90 грн. Рекомендації: спостереження невролога, ортопеда, офтальмолога, гастроентеролога, лікаря-гінетека, педіатра за місцем проживання. Заняття ДФК кожного дня, обережна розробка контрактур. Прийом :ламотрин 100 мг зранку, 75мг ввечері (мг/кг) пігулки тривало. Повторний курс лікування та реабілітації в умовах КИП «МДЛ №5» ХМР через 2-3 міс. Продовжити прийом лікувального харчування Hipp sonduiinahrung по 250 мл/добу (а.с. 107-108).
За медикаменти та засоби гігієни сплачено: 1181,00 грн – копія чеку від 14.03.2025, 572,90 грн. – копія чеку від 14.03.2025, 608,60 грн - копія чеку від 17.03.2025, 688,00 грн – копія чеку від 19.03.2025, 699,90 грн – копія чеку від 18.04.2025, 1876,92 грн – копія чеку від 17.04.2025, 857,70 грн – копія чеку від 12.05.2025, 450,00 грн – копія чеку від 15.05.2025, 608,00 грн – копія чека від 16.05.2025, 2 538,00 грн – копія чеку від 29.05.2025, 1220,00 грн – копія чеку від 10.06.2025, 629,40 грн – копія чеку від 11.06.2025 (а.с. 121-124, 127-131, 133,113,116,).
Загалом витрати позивача, пов`язані з лікуванням та придбанням засобів гігієни для Макара за травень 2025 року склали 4453,00 грн.
Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Статтею 51 Конституції України гарантовано, а ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно із статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, згідно з законами України.
Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» та ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними, за рішенням суду відповідно до ст. 181 СК України.
Відповідно до положень ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

СК України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого.

Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з розвитком певних її здібностей. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку.

За частиною другою статті 185 СК розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Отже, виходячи з аналізу статті 185 Сімейного кодексу України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.
Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо).
Додаткові витрати, зумовлені особливими обставинами, можуть бути присуджені судом у вигляді конкретної суми, що підлягає одноразовій сплаті, або у вигляді щомісячних чи інших періодичних платежів, здійснюваних протягом певного строку чи постійно. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення.
Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду України у справі № 6-1489цс17 вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково. Враховуючи зазначені обставини, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одному з батьків у твердій грошовій сумі. Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати.
Отже, виходячи з аналізу статті 185 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.
Частиною 3 статті 12, частиною 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з частиною 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до статей 77-80, 89 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Позивачем надано підтвердження наявності особливих обставин, наявність хвороби ОСОБА_6 , що потребує додаткових витрат.
Відповідно до виписки № 30687, дитина потребує лікувального харчування, та посиленого харчування, відповідно до рекомендацій лікарів та встановлених діагнозів, а саме: ламотрин 100 мг зранку, 75мг ввечері (мг/кг) пігулки тривало, прийом лікувального харчування Hipp sonduiinahrung по 250 мл/добу.
Згідно відкритих джерел в мережі інтернет вартість ламотрин 100 мг становить від 608,10 грн за 60 пігулок, вартість лікувального харчування Hipp sonduiinahrung по 250 мл/добу за 1 пляшку за кордоном становить від 5,18 евро, аналоги в Україні вартують від 300 грн.
Таким чином, на лікування та спеціальне харчування дитини в місяць необхідно близько 6000,00 грн. 
Враховуючи викладене, судом першої інстанції обґрунтовано стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_10 додаткові витрати на дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 3000 гривень щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.
Водночас, судом першої інстанції вірно зазначено, що витрати позивача на оплату спортивних секціях та додаткових навчальних закладах не є додатковими витратами в розумінні статті 185 СК України, оскільки такі витрати не доведені належними та допустимими доказами та не викликані особливими потребами, а відносяться до загальних потреб дитини, які покриваються за рахунок аліментів і витрат того з батьків, що мешкає з дитиною, та є складовою аліментів, також враховуючи, що вимоги про стягнення вже понесених в минулому додаткових витрат позивачкою не заявлено.
Доводи апеляційних скарг та матеріали справи не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Право на обґрунтоване рішення дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32.) Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бюрг та інші проти Франції» (Burg and others v. France), (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гору проти Греції» №2) [ВП], § 41» (Gorou v. Greece no.2). 
Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки апеляційну скаргу залишено без задоволення, питання щодо перерозподілу судових витрат відповідно до статті 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» не вирішувалося.
Керуючись ст.367, п.1 ч.1 ст.374, ст.375, ст.382, ст.384 ЦПК України, апеляційній суд 
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційні скарги ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_2 – залишити без задоволення.
Рішення Новобаварського районного суду м. Харкова від 01 вересня 2025 року - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку тільки в випадках передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий        О.Ю.Тичкова

Судді         О.В.Маміна

В.Б.Яцина