Подільський районний суд міста Полтави 
Справа № 553/4891/25 
Провадження № 2-а/553/7/2026 

Р І Ш Е Н Н Я 
Іменем України

21.01.2026	м. Полтава	

Подільський районний суд міста Полтави у складі головуючого судді Фоміної Ю.В., за участю секретаря судового засідання Долгової М.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Полтаві адміністративну справу №553/4891/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, сержанта 1-го взводу 2 роти 1-го батальйону Управління патрульної поліції у Полтавській області Зезекало Віталія Сергійовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -
В С Т А Н О В И В:
24.11.2025 року до Подільського районного суду міста Полтави звернувся ОСОБА_1 з позовом до сержанта 1-го взводу 2 роти 1-го батальйону Управління патрульної поліції у Полтавській області Зезекало Віталія Сергійовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, в якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №6107401 та закрити провадження по справі. 
Позов обґрунтований тим, що 07.11.2025 року близько о 21.40, позивач ОСОБА_1 керував власним ТЗ Toyota Camry по вул. Панянка в м. Полтаві, де був зупинений інспектором Зезекало В.С. після зупинки, інспектор патрульної поліції повідомив позивача про порушення Правил дорожнього руху, оскільки на автомобілі не освітлений номерний знак в темну пору доби. Позивач був цим здивований, бо завжди доглядає своє авто та перевіряє уважно технічний стан ТЗ, має водійський стаж понад 40 років. Він повідомив інспектора, що стався казус в дорозі, бо до цього моменту підсвітка була справною, та це можна виправити за декілька хвилин. Але інспектор повідомив, що порушення вже відбулося, поліцейські почали тиснути на нього, звинуватили в порушення ПДР, вимагали документи, колі в свою чергу не представилися. Він неодноразово звертався до поліцейських надати відео докази порушення, але його прохання були проігноровані. На вимогу інспектора Новаковського О.С. він пред`явив водійське посвідчення та реєстраційні документи. Інспектор бачив їх та вголос передавав другому інспектору Зезекало В.С. його особисті дані, які той фіксував на планшеті. Вирішивши з`ясувати що сталося, позивач відкрив багажник автомобіля та виявив, що на лампочці тимчасово то з`являвся, то пропадав контакт, через це лампочка мерехтіла від вібрації під час руху. Це могло статися від потрапляння води під час мийки авто під високим тиском води. На заправці АЗС, яка знаходилася поряд, він придбав лампочку, але коли повернувся інспектор вже роздрукував постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності. Інспектор не роз`яснив йому права, не надав можливість надати пояснення, відмовив в ознайомленні з доказами, він не мав можливість ознайомитися з постановою, оскільки була темна пора доби та скористатися допомогою адвоката. Він заперечував свою провину та подію адміністративного правопорушення, вважає, що інспектор безпідставно притягнув його до адміністративної відповідальності, постанова складена у його відсутність. Те що, він пред`явив посвідчення водія підтверджує той факт, що інспектор зміг ідентифікувати його особу. Стверджує, що він надав можливість інспектору ознайомитися із його документами, лише тільки не передавав документи до рук інспектора, бо це не передбачено законом. Інспектор не взяв до уваги його пояснення про те, що в дорозі стався казусний випадок, який не тягне жодних негативних наслідків та можливість змінити лампочку на місці. Постанову позивач не зміг прочитати, свій підпис не поставив. Фактично постанову отримав поштою 16.11.2025 року. 
В день судового засідання позивач надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує.
В судове засідання відповідач та представник відповідача повторно не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, мали достатній час для ознайомлення з матеріалами справи, письмовий відзив не надали, заяви про відкладення розгляду справи не надали. 
Відповідно до положень ч.3 ст.268 КАСУ неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанції.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив.
Відповідно до копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №6107401 від 07.11.2025 року, складеної поліцейським 1 взводу 2 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області сержантом поліції Зезекало Віталієм Сергійовичем, 07.11.2025 року о 21.40 годині в м. Полтаві по вул. Панянка, 19, водій ОСОБА_1 керуючи ТЗ у якого не освітлений номерний знак в темну пору доби, та не предявив у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, чим порушив п.2.4, 2.1а, 2.9в ПДР, чим скоїв адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст.126 КУпАП та ч.1 ст.121-3 КУпАП, за що на водія накладено адміністративне стягнення, відповідно до вимог ст.36 КУпАП, у виді штрафу в сумі 1190 грн.
Постанова містить примітку поліцейського про те, що від отримання копії постанови та підпису ОСОБА_1 відмовився. 
Відповідно до копії поштової накладної №R067034851422, позивач ОСОБА_1 отримав копію постанови поштою 16.11.2025 року, а отже 10-денний строк оскарження рішення суб`єкта владних повноважень по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у відповідності до вимог ч.2 ст.286 КУпАП не порушено. 
Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.
Відповідно до положень статті 1 КУпАП основним завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції та законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством. 
Згідно з ст. 6 Закону України «Про Національну поліцію» поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Згідно з п.8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.
Відповідно до ч. 2 ст.2 КАСУ, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до ст.77 КАСУ, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.
Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-8 цього Кодексу.
Частина 1 ст.121-3 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування або експлуатація транспортного засобу без номерного знака, з номерним знаком, що не належить цьому засобу або не відповідає встановленим зразкам або вимогам, з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, перевернутим чи неосвітленим, закритим іншими предметами (в тому числі прозорими), з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, забрудненим номерним знаком, якщо така забрудненість не дає можливості чітко визначити символи або буквено-числову комбінацію номерного знака з відстані двадцяти метрів, а так само вчинення інших дій, спрямованих на умисне приховування номерного знака. 
Відповідно до п. 2.9 в ПДР, Водієві забороняється керувати транспортним засобом, з номерним знаком, що неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості).
Частина 1 ст.126 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством.
Відповідно до п.2.4а ПДР, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1; 
Відповідно до п.2.1а водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Поліцейським Зезекало В.С., який є посадовою особою Національної поліції, протокол про адміністративне правопорушення не складався на підставі ст.258 ч.2 КУпАП. Однак це не звільняє відповідача від обов`язку довести законність та обґрунтованість прийнятого ним рішення, зазначити в постанові точний та чіткий опис обставин правопорушення, установлених при розгляді справи.
Також, поліцейський ДПП як суб`єкт владних повноважень, використовуючи свої повноваження, повинен був зібрати докази, які б підтверджували наявність складу правопорушення, перед складанням постанови та відібранням пояснень від правопорушника роз`яснити його права, надати можливість заявити та розглянути клопотання.
Відповідно до ст.268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. 
Відповідно до ст. 59 Конституції України, кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений. Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень. В контексті наведеного слід відмітити, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень (в даному випадку - інспектором патрульної поліції) при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює,а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.
В п.1 ст.247 КУпАП зазначено, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Тобто, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок (тягар) доказування в спорі покладається на відповідача, який повинен надати докази, що свідчать про правомірність його дій, законність прийнятих рішень.
Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", судам слід звернути увагу на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.
Відповідно до п.3 ч.3 ст.286 КАСУ, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
Суд зауважує, що відповідачами не було подано відзиву та не надано жодного доказу правомірності прийнятого суб`єктом владних повноважень рішення.
На підставі викладеного, за відсутності доказів порушення позивачем ПДР України, суд доходить висновку, що оскаржувана постанова є протиправною та підлягає скасуванню у судовому порядку із закриттям провадження у справі відповідно до п.1 ст.247 КУпАП.
Відповідно до ч.1 ст.139 КАСУ, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до наявної в матеріалах справи квитанції позивачем було сплачено за подання позову 605,60 грн судового збору, які підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції.
На підставі викладеного та керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст.5, 9, 77, 90, 242-246, 286 КАС України, ст.ст.7, 9, 122, 251, 280, 284, 293 КУпАП, Правилами дорожнього руху України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, сержанта 1-го взводу 2 роти 1-го батальйону Управління патрульної поліції у Полтавській області Зезекало Віталія Сергійовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, - задовольнити.
Скасувати постанову серії ЕНА №6107401 від 07.11.2025 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесену поліцейським 1 взводу 2 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області сержантом поліції Зезекало Віталієм Сергійовичемпро притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121-3, ч.1 ст.126 КУпАП, а справу закрити у зв`язку із відсутністю складу адміністративних правопорушень на підставі п.1 ст.247 КУпАП.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань із суб`єкта владних повноважень Департаменту патрульної поліції (03048, Україна, м. Київ, вул. Федора Ернста, буд.3, код ЄДРПОУ 40108646) на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 судовий збір в розмірі 605,60 грн. 
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Рішення суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Подільського районного суду міста Полтави  	Ю. В. Фоміна