ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

адреса юридична: вул. Капітана Володимира Кісельова, 1, м. Полтава, 36000, адреса для листування: вул. Капітана Володимира Кісельова, 1, м. Полтава, 36607, тел. (0532) 61 04 21, E-mail inbox@pl.arbitr.gov.ua, https://pl.arbitr.gov.ua/sud5018/
Код ЄДРПОУ 03500004
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.01.2026 Справа № 910/8001/25 

Суддя Господарського суду Полтавської області Дмитро Сірош розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом
Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, АДРЕСА_1 
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Максілайн", вул. Гоголя, 68/1, смт Гоголеве, Великобагачанський район, Полтавська область, 38310
про стягнення штрафу
без виклику представників сторін.

Обставини справи: Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України звернулася з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Максілайн" про стягнення 496800,00 грн штрафу за поставку неякісного товару.
Позивач у позові зазначає, що підставою для звернення до суду стало те, що відповідач взяті на себе зобов`язання за договором № 101/ВОЗ-2025 від 03.04.2025 неналежно виконав в частині вимог щодо якості товару, у зв`язку з чим позивачем нарахований штраф в заявленому до стягнення розмірі.
Правовими підставами позову визначені статті 610, 546, 549 Цивільного кодексу України. 
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.07.2025 матеріали позовної заяви передано за підсудністю до Господарського суду Полтавської області.
Ухвалою Господарського суду Полтавської області від 25.07.2025 суд залишив позовну заяву без руху на підставі частини 1статті 174 Господарського процесуального кодексу України, встановив спосіб усунення недоліків позовної заяви та строк усунення недоліків позовної заяви - 10 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
Ухвалою від 05.08.2025 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання). Встановив Відповідачу строк для подання відзиву на позов з урахуванням вимог статті 165 Господарського процесуального кодексу України протягом 15 днів з дня отримання ухвали; після отримання від позивача відповіді на відзив подати до суду заперечення в строк 5 днів з дня отримання такої відповіді від позивача з урахуванням вимог статей 167, 184 Господарського процесуального кодексу України. Встановив позивачу строк для подання відповіді на відзив з урахуванням вимог статті 166 Господарського процесуального кодексу України 5 днів з моменту отримання від відповідача відзиву на позов. 
Зазначена ухвала суду від 05.08.2025 отримана відповідачем 26.08.2025, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.
20.08.2025 Відповідач надав відзив (вх. № 10802 від 20.08.2025), в якому просить суд відмовити в позові; у разі часткового задоволення позовних вимог просить суд вирішити питання про зменшення розміру неустойки, з огляду на відсутність обґрунтування розміру збитків позивача.
В обґрунтування підстав для відмови в позові відповідач підтверджує поставку товару відповідно до видаткової накладної № СК_0000174\3078 від 13.05.2025 на склад Позивача за адресою: м. Київ, вул. Нижньоюрківська, 8-А, у кількості 3 000 кг., та загальною вартістю 745 200,00 грн., а також відповідно до видаткової накладної № СК_0000175\3066 від 13.05.2025, на склад Позивача за адресою: м. Київ, вул. Нижньоюрківська, 8-А, у кількості 7 000 кг., та загальною вартістю 1 738 800,00 грн. При цьому стверджує те, що товар, який постачався за спірними видатковими накладними був якісним, про що свідчать наявні у справі документи, які надавалися відповідачем разом з товаро-супровідними документами на товар (протокол випробувань № 0731 від 06.05.2025 ДП “Полтавський регіональний науково-технічний центр стандартизації, метрології та сертифікації”, експертний висновок Черкаської регіональної державної лабораторії державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів 001194 п/25 від 06.05.2025, протокол випробувань харчової продукції Науково-дослідного центру випробувань продукції ДП "Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів" № 3225/25х від 07.05.2025).
В обґрунтування підстав для зменшення суми штрафних санкцій відповідач вказує про недоведення позивачем розміру збитків, понесених під час виконання Договору 101/ВОЗ-2025 від 03.04.2025 року, необхідність дотримання принципів розумності, добросовісності та справедливості при застосуванні неустойки.
26.08.25 Позивач надав відповідь на відзив (вх. № 11024 від 26.08.2025), за мотивами якої відповідач поставив позивачу неякісний товар, визначений умовами договору. Протокол випробувань харчової продукції від 11.06.2025 № 4358/25-х є остаточним згідно умов договору, оскільки повторні дослідження проводились за зверненням відповідача. В пункті 8.4 розділу 8 договору сторони чітко узгодили між собою, що у разі поставки неякісного (некомплектного товару або поставки товару з порушенням вимог щодо безпечності або придатності або порушенням розділу 2 договору) відповідач сплачує позивачеві штраф у розмірі 2Інші заяви чи клопотання від учасників справи до суду не надходили.
Ураховуючи те, що подані Сторонами у цій справі докази, дозволяють суду встановити та оцінити конкретні обставини (факти), які мають суттєве значення для вирішення цього спору, а отже, вирішити спір по суті й здійснити розподіл судових витрат у цій справі, що водночас, вказує на можливість виконання завдань господарського судочинства та з урахуванням необхідності дотримання розумних строків розгляду справи, суд вважає, що в матеріалах справи доказів достатньо для з`ясування обставин справи і прийняття судового рішення у справі № 910/8001/25.
Згідно з частиною 13 статті 8 Господарський процесуальний кодекс України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Під час розгляду справи по суті судом були досліджені всі письмові докази, що містяться в матеріалах справи.
Згідно з частиною 4 статті 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.
Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (частина 5 статті 240 Господарського процесуального кодексу України).
Суд розглянув матеріали справи та 

УСТАНОВИВ:

Між Військовою частиною НОМЕР_1 Національної гвардії України (далі - позивач, замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Максілайн" (далі - відповідач, постачальник) укладено Договір від 03.04.2025 за № 101/ВОЗ-2025 (далі - Договір), строком дії з моменту його підписання сторонами і до завершення воєнного стану в Україні, але не довше ніж до 31.12.2025, а в частині оплати за поставлений товар до повного виконання сторонами узятих на себе зобов`язань (преамбула та п. 12.1. договору).
Умовами договору сторони узгодили наступне:
- постачальник зобов`язується поставити замовникові якісні товари, зазначені у зазначені у специфікації, яка є невід`ємною частиною цього договору (додаток №1), а замовник - прийняти і оплатити такі товари (п. 1.1 договору);
- найменування та кількість товару зазначена в додатку №1 до цього договору. Код ДК 021:2015:15540000-5 Сирні продукти (п. 1.2 договору);
- якість товару, що поставляється постачальником повинна відповідати вимогам чинних нормативно-правових актів та ДСТУ 4421:2005 та Технічному опису (додаток № 2 до договору). Товар, який постачальник зобов`язується передати замовнику, має відповідати вимогам до його якості на момент його передачі замовнику, а також протягом строку його придатності. Разом з товаром постачальник повинен передати замовнику документи, які визначені пунктом 6.5. договору. (п. 2.1 договору);
- контроль за станом виконання договірних зобов`язань постачальником здійснюють замовник, представники замовника (відповідні посадові особи військової частини, які уповноважені на вчинення дій, визначених цим договором) (п. 3.1 договору);
- під час поставки кожної партії товару замовник протягом 2 (двох) робочих днів, проводить обов`язкову перевірку окремих показників якості та безпечності товару, що постачається Постачальником (далі - контрольні заходи) (п. 3.2 договору);
- контрольні заходи, включають в себе перевірку безпечності, а саме радіологічними показниками та окремих показників якості - органолептичними та окремими фізико - хімічними показниками, відповідність маркування (етикетування, пакування, тощо) товару, що постачаються відповідно до умов цього Договору, відповідність транспортних засобів, що використовуються для транспортування Товару за цим Договором, вимогам статті 44 Закону України "Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів" від 23.12.1997 № 771/97-ВР (пункт 3.3 договору);
- контрольні заходи здійснюються в обов`язковій присутності представника постачальника (який діє на підставі довіреності чи іншого належного документа, що посвідчує повноваження цієї особи, у тому числі на право участі у відборі зразків (проб) щодо відповідної партії товару), а у разі його відсутності - не розпочинаються.
Відсутність в представника постачальника документів, які підтверджують його повноваження на складання документів від імені постачальника, має наслідки неявки представника постачальника.
Результати проведення контрольних заходів оформляються актом приймального контролю у 2-ох примірниках, які підписуються представниками замовника (товароодержувача), що здійснювали перевірку та представником постачальника (пункт 3.3.1 договору);
- якщо під час проведення контрольних заходів за оцінкою замовника (товароодержувача) існує обґрунтована підозра (тобто існують факти або інформація, які можуть переконати замовника (товароодержувача), що товар може не відповідати вимогам якості та безпечності за зовнішнім виглядом, іншими органолептичними показниками, невідповідністю маркування або пакування) або встановлено факт, що товар є небезпечним чи непридатним до споживання, зразок такого товару шляхом комісійного відбору зразків (проб), відбирається у відповідності до умов цього договору (пункти 3.9 - 3.14), та направляється до уповноваженої лабораторії, яка може проводити лабораторні дослідження (випробовування) для цілей державного контролю (далі уповноважена лабораторія), яку визначає Замовник, для проведення лабораторних досліджень.
Такими уповноваженими лабораторіями можуть бути лише ті, у яких місцезнаходження зареєстроване в м. Києві.
При невідповідності результатів дослідження, навіть за одним показником, постачальник протягом 10 (десяти) календарних днів з моменту отримання результатів досліджень, має право звернутись до замовника (товароодержувача) щодо проведення повторного відбору зразків (проб) з тієї самої партії у подвійній кількості, яка перебуває у замовника (товароодержувача) на відповідальному зберіганні, та направлення до уповноваженої лабораторії, яку визначає позивач. Результати повторних досліджень є остаточними, але виключно якщо вони проводились зверненням Відповідача (п. 3.3.2 договору);
- про відбір зразків (проб) складається акт, який підписується представниками замовника (товароодержувача), постачальником або представником постачальника та іншими незацікавленими або компетентними особами (у разі їхнього залучення), які приймають участь у відборі (п. 3.9 договору);
- у випадку, якщо відібрані зразки (проби) товару замовником, які направлені до уповноваженої лабораторії, за показниками якості не співпадають з лабораторними випробуваннями постачальника, наданими під час поставки товару, вважається, що остаточно правильними результатами являються результати, які отримав замовник при відборі зразків товару (п. 3.13. договору);
- ціна договору складає 9 936 000,00 грн, у тому числі податок на додану вартість 1 656 000,00 грн (пункт 4.1 договору);
- дата та місце поставки товару зазначається у письмовій заявці покупця, яка вручається під особистий підпис постачальнику (представнику постачальника). У заявці зазначається найменування товару, місце поставки товару, кількість товару та інша необхідна інформація для поставки товару (пункт 6.1 договору);
- у разі поставки неякісного (некомплектного товару або поставки товару з порушенням вимог щодо безпечності або придатності або порушенням розділу 2 договору) постачальник сплачує замовнику штраф у розмірі 20 % вартості цього товару. Факт поставки недоброякісного товару підтверджується актом приймального контролю, складеним замовником (товароодержувачем) та/або протоколами випробувань та/або експертними висновками, виданими уповноваженою лабораторією. Зазначений товар не зараховується постачальнику у виконання поставки і підлягає заміні в строк 5 (п`яти) робочих днів з дня отримання постачальником вказаного акту. У разі заміни товаром з порушенням вимог щодо безпечності або придатності або з порушенням вимог розділу 2 цього договору постачальник сплачує замовнику штраф у розмірі 20 % вартості такого товару за кожен такий випадок, зафіксований замовником (товароодержувачем). Факт заміни товаром з порушенням вимог щодо безпечності або придатності або з порушенням вимог розділу 2 цього Договору підтверджується актом приймального контролю, складеним Замовником (товароодержувачем). Сплата штрафу не звільняє постачальника від виконання зобов`язань за цим договором (п. 8.4 договору).
Відповідно до додатку № 1 до спірного договору - Специфікації (підписаної уповноваженими представниками та скріпленої печатками сторін спірного договору) сторонами узгоджено найменування товару - Сир твердий сичужний, країна походження - Україна, строк поставки - до 30.07.2025, одиниця виміру - кг, кількість товару - 40 000, ціна за одиницю з ПДВ, грн - 248, 40, сума з ПДВ, грн 9 936 000,00. Загальна вартість з ПДВ - 9 936 000,00 грн.
Додатком № 2 до договору сторони узгодили технічні вимоги щодо якості товару, зокрема: товар - Сир твердий сичужний повинен відповідати: ДСТУ 4421:0005 "Сири тверді (український асортимент). Технічні умови (CODEX STAN C-1-1966- C-35-197,".
Предмет закупівлі (харчовий продукт) повинен відповідати вимогам законодавства України про безпечність та окремі показники якості харчових продуктів, зокрема законам України: "Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів", "Про державний контроль за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров`я та благополуччя тварин", "Про інформацію для споживачів щодо харчових продуктів", Наказу МОЗ України від 13.05.2013 № 368 "Про затвердження Державних гігієнічних правил і норм "Регламент максимальних рівнів окремих забруднюючих речовин у харчових продуктах", а також виданих відповідно до них нормативно-правових актів.
09.04.2025 уповноважений представник відповідача отримав наручно заявку від 08.04.2025 № 78/1/10-1326-2025 про необхідність поставки товару в загальній кількості 20 000 кг, у відповідні строки та відповідні місця постачання. Ця обставина визнається відповідачем у відзиві на позов.
Відповідно до видаткової накладної № СК_0000174\3078 від 13.05.2025, ТОВ “МАКСІЛАЙН” було поставлено Товар на склад Позивача за адресою: м. Київ, вул. Нижньоюрківська, 8-А, у кількості 3 000 кг., та загальною вартістю 745 200,00 грн.
Також відповідно до видаткової накладної № СК_0000175\3066 від 13.05.2025, ТОВ “МАКСІЛАЙН” було поставлено Товар на склад Позивача за адресою: м. Київ, вул. Нижньоюрківська, 8-А, у кількості 7 000 кг., та загальною вартістю 1 738 800,00 грн.
Згідно з умовами пунктів 3.2 та 3.3 договору 14.05.2025 уповноваженою комісією Позивача у присутності уповноваженого представника Відповідача згідно акту відбору зразків (проб) для проведення досліджень від 14.05.2025 N2 67 було відібрано 3 (три) зразки, загальною масою 24,800 кг на дослідження - 7,980 кг Товару. Відбір зразків (проб) проводився згідно ДСТУ ISO 707:2002.
Відібрані зразки було направлено до лабораторії, яка уповноважена проводити лабораторні дослідження (випробування) для цілей державного контролю, - ДНДІЛДВСЕ “Державний науково-дослідний інститут з лабораторної діагностики та ветеринарно-санітарної експертизи” за адресою м. Київ, вул. Донецька, 30, для перевірки на відповідність Товару вимогам ДСТУ 4421:2005 “Сир твердий сичужний”.
За результатом проведених досліджень видано експертний висновок від 19.05.2025 № 008791 п/25 складений ДНДІЛДВСЕ “Державним науково-дослідним інститутом з лабораторної діагностики та ветеринарно-санітарної експертизи” в якому зазначено, що зразок продукції 008791п/1/25-Сир твердий сичужний “Український” за мікробіологічними показниками (БГКП (коліформи) в 0,01г)) не відповідає ДСТУ 4421:2005. за Фізико-хімічними показниками (Масова частка жиру в перерахунок на суху речовину, масова частка вологи) не відповідає ДСТУ 4421:2005.
В подальшому, відповідно до умов договору, відповідач листом від 26.05.2025 № 86/п просив провести повторний відбір зразків (проб) з тієї самої партії у подвійній кількості від поставленої партії сиру твердого сичужного за участі його представника - 02.06.2025 року.
За результатами листування 05.06.2025 уповноваженою комісією позивача у присутності уповноваженого представника відповідача Басараб Н. М. було повторно відібрано зразки товару у подвійній кількості, про що було складено акт відбору зразків (проб) для проведення досліджень № 104 від 05.06.2025.
Відібрані зразки Товару у подвійній кількості було направлено на дослідження до лабораторії, яка уповноважена проводити лабораторні дослідження (випробування) для цілей державного контролю, ДНДІЛДВСЕ “Державний науково-дослідний інститут з лабораторної діагностики та ветеринарно-санітарної експертизи” за адресою м. Київ, вул. Донецька, 30, для перевірки на відповідність Товару вимогам ДСТУ 4421:2005.
За результатами проведених повторних лабораторних досліджень товару ДНДІЛДВСЕ “Державний науково-дослідний інститут з лабораторної діагностики та ветеринарно-санітарної експертизи” виданий експертний висновок № 010923 п/25 від 11.06.2025, в якому зазначено, що зразок продукції 010923П/1/25-СИР твердий сичужний “Український” за мікробіолгічними показниками (БГКП (коліформи) в 0,01г) не відповідає вимогам ДСТУ 4421:2005.
Ці обставини відповідачем визнаються, про що сказано у відзиві на позов.
За результатами проведених первинних досліджень зразків товару та їх повторних досліджень, уповноваженою комісією позивача був складений Акт приймального контролю № 76 від 16.06.2025, в якому зазначено про прийняття комісією рішення не приймати товар - сир твердий сичужний загальною кількістю 10 000,00 кг на продовольчі склади відділу зберігання МТЗ військової частини НОМЕР_1 , та з подальшим транспортуванням до в/ч НОМЕР_2 - 7 000,00 кг, в/ч НОМЕР 3078 – 3 000,00 кг.
У зв`язку з неналежним виконанням своїх зобов`язань в частині поставки товару належної якості, позивач здійснив розрахунок штрафу у розмірі 20 % вартості недоброякісного товару, згідно з пункт 8.4. договору на суму 496 800,00 грн та звернувся до суду з позовною вимогою щодо сплати ТОВ "Максілайн" вказаного штрафу.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням правових підстав позову, суд виходив з наступного.
Відповідно до частини 1 статті 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Відповідно до статті 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. 
Частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. 
Згідно зі статтею 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно частиною 1 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. 
Слід також зазначити, що відповідно до частини 1 статті 96 Цивільного кодексу України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями.
Згідно зі статтею 629 Цивільного кодексу України , договір є обов`язковим до виконання сторонами.
Як вбачається із встановлених обставини у цій справі, між сторонами виникли договірні правовідносини на підставі Договору.
Згідно зі статті 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. 
Статтею 655 Цивільного кодексу України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. 
Статтею 662 Цивільного кодексу України, зазначено, що продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. 
За приписами частин 1, 3 статті 673 Цивільного кодексу України продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу. У разі продажу товару за зразком та (або) за описом продавець повинен передати покупцеві товар, який відповідає зразку та (або) опису.
Статтею 687 Цивільного кодексу України (частина 1) встановлено, що перевірка додержання продавцем умов договору купівлі-продажу щодо кількості, асортименту, якості, комплектності, тари та (або) упаковки товару та інших умов здійснюється у випадках та в порядку, встановлених договором або актами цивільного законодавства.
Якщо нормативно-правовими актами встановлено вимоги щодо порядку перевірки кількості, асортименту, якості, комплектності, тари та (або) упаковки товару, порядок перевірки, визначений договором, має відповідати цим вимогам.
Згідно з частиною 1 статті 672 Цивільного кодексу України, якщо продавець передав товар в асортименті, що не відповідає умовам договору купівлі-продажу, покупець має право відмовитися від його прийняття та оплати, а якщо він вже оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.
Як встановив суд, в пункті 1.2 договору сторони узгодили, що найменування, номенклатура, асортимент та кількість товару зазначена в додатку № 1 до договору. Код ДК 021:2015:15540000-5 Сирні продукти. У додатку № 1 до Договору Специфікації сторони узгодили найменування товару - Сир твердий сичужний, країна походження - Україна, строк поставки - до 30.07.2025 року, одиниця виміру - кг, кількість товару - 40 000, ціна за одиницю з ПДВ, грн - 248,40 грн, сума з ПДВ, грн 9 936 000,00. Загальна вартість з ПДВ - 9 936 000,00 грн.
В пункті 2.1 договору сторони узгодили, що якість товару, який поставляється Відповідачем, повинна відповідати вимогам чинних нормативно-правових актів, ДСТУ 4421:2005 та Технічному опису (додаток № 2 до договору).
Проте наявні в матеріалах справи складені Державним науково-дослідним інститутом з лабораторної діагностики та ветеринарно-санітарної експертизи експертні висновки № 008791 п/25 від 19.05.2025 та № 010923 п/25 від 11.06.2025 засвідчують невідповідність поставленого відповідачем Товару вимогам ДСТУ 4421:2005 "Сири тверді (український асортимент).
Отже, наявними у справі доказами підтверджується, що Відповідач поставив неякісний товар.
Порушенням зобов`язання, відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Разом з цим за приписами частини 1 статті 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Водночас статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов`язання, настають наслідки, передбачені договором або законом, в тому числі оплата неустойки.
Статтею 549 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.
Згідно зі статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. 
Згідно із частиною 2 статті 19 Господарського процесуального кодексу України особи, які порушили права і законні інтереси інших осіб, зобов`язані поновити їх, не чекаючи пред`явлення претензії чи позову. розмір якої визначається відповідно до умов договору, що не суперечать чинному законодавству України. 
В пункті 8.4 договору сторони узгодили, що у разі поставки неякісного (некомплектного товару або поставки товару з порушенням вимог щодо безпечності або придатності або порушенням розділу 2 Договору) Постачальник сплачує замовнику штраф у розмірі 20 % вартості цього товару. Факт поставки недоброякісного товару підтверджується актом приймального контролю, складеним замовником (товароодержувачем) та/або протоколами випробувань та/або експертними висновками, виданими уповноваженою лабораторією.
Перевіривши розрахунок штрафу, суд встановив, що розрахунок є правильним.
Заперечення відповідача проти позову з огляду на наявність експертних висновків, які підтверджують якість поставленого товару, суд оцінює критично.
Як встановив суд, при укладенні договору сторони погодили вимоги щодо якості товару, проте відповідач взяті на себе зобов`язання з поставки якісного товару не виконав.
Надані відповідачем докази наведеного не спростовують, оскільки ініційовані відповідачем перед поставкою товару позивачу з метою якості контролю продукції лабораторні дослідження, за наслідками якого складені експертні висновки про відповідність продукції нормативним документам, проводились установами, які не погоджені сторонами, як передбачає пункт 3.4 договору; зразки для аналізу відбиралися без участі представника позивача (пункти 3.2, 3.3 договору); результати випробувань продукції після поставки (як первинне, так і проведене за зверненням відповідача повторне) дали протилежні висновки тим, що зроблені відповідачем перед поставкою товару; для проведення Державним науково-дослідним інститутом з лабораторної діагностики та ветеринарно-санітарної експертизи лабораторних досліджень зразки відібрані за участю обох сторін, висновки зроблені узгодженою сторонами установою, поширюються на всю партію товару, а результати повторних досліджень є остаточними, оскільки вони проводились за зверненням відповідача (пункти 3.3.2 та 3.4 договору).
У разі здійснення підприємницької діяльності особа має усвідомлювати, що така господарська діяльність здійснюється нею на власний ризик, особа має здійснювати власний комерційний розрахунок щодо наслідків здійснення відповідних дій, самостійно розраховувати ризики настання несприятливих наслідків в результаті тих чи інших її дій та самостійно приймати рішення про вчинення (чи утримання від вчинення) таких дій.
Якщо обидві сторони правочину є суб`єктами господарської діяльності (професійними комерсантами, підприємцями), стандарти усвідомлення ризиків при вчиненні відповідного правочину є іншими, ніж у випадку, якщо б стороною правочину були дві фізичні особи, або суб`єкт господарювання та пересічний громадянин. Стандарт розумної та обачливої поведінки комерсанта набагато вищий, порівняно зі стандартом пересічної розумної людини.
Подібна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 27.01.2021 у справі №910/17876/19.
Стосовно заяви відповідача про зменшення суми штрафу суд зазначає наступне.
Згідно з частиною 3 статті 551 Цивільного кодексу України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.
Водночас, зміст положень статті 551 Цивільного кодексу України не зобов`язує кредитора доводити наявність у нього збитків для того, щоб притягнути боржника до відповідальності у вигляді штрафних санкцій.
Водночас зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є дискреційним правом суду, а за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 19.01.2024 у справі № 911/2269/22.
При вирішенні питання про зменшення розміру штрафних санкцій суди також беруть до уваги як обставини, прямо визначені у статті 233 Господарського кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та статті 551 Цивільного кодексу, так і інші обставини, на які посилаються сторони і які мають бути доведені ними. Найчастіше судами враховувалися такі обставини (постанови Верховного Суду від 12.03.2019 у справі № 916/3211/16, від 26.01.2021 у справі № 922/4294/19, від 24.02.2021 у справі № 924/633/20, від 16.03.2021 у справі № 922/266/20): ступінь виконання зобов`язання боржником (співвідношення між сумою простроченого зобов`язання та загальною сумою зобов`язання); причини неналежного виконання або невиконання зобов`язання; тривалість прострочення виконання; наслідки порушення зобов`язання для кредитора; поведінку боржника (системність порушення, чи навпаки - порушення з боку боржника мало винятковий характер; намагання/зусилля боржника погасити борг або погашення основної заборгованості на момент звернення до суду, намагання врегулювати спір в досудовому порядку, звернення з пропозиціями про реструктуризацію боргу до кредитора); поведінку кредитора; майновий стан кредитора та боржника (наявність збитків, заборгованості по виплаті заробітної плати); негативні наслідки стягнення неустойки з боржника, які можуть настати для нього та третіх осіб (трудового колективу, населення); ризики настання неплатоспроможності боржника; статус боржника, предмет діяльності боржника (забезпечення оборонних потреб, безпеки та здоров`я населення); майнові, а також інші інтереси сторін, які заслуговують на увагу.
Втім, закон не містить вичерпного переліку обставин, які можуть бути враховані судом при зменшенні розміру неустойки, тому боржник і кредитор мають право посилатися й на інші обставини, які мають довести, а суд оцінити при ухваленні рішення.
Закон не визначає ані максимального розміру, на який суди можуть зменшити нараховані відповідно до договору штрафні санкції, ані будь-який алгоритм такого зменшення.
Вирішення питання про зменшення неустойки та розмір, до якого вона підлягає зменшенню, закон відносить на розсуд суду. Господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення пені. При застосуванні правил про зменшення неустойки суди не мають якогось усталеного механізму зменшення розміру неустойки, тому кожного разу потрібно оцінювати обставини та наслідки порушення зобов`язання на предмет наявності виняткових обставин на стороні боржника.
Під час розгляду справи відповідачем не доведено жодними доказами ні обставин його важкого фінансового стану, ні значного перевищення розміру неустойки перед розміром збитків, тобто наявність об`єктивних, виняткових та непереборних обставин, що унеможливили своєчасне виконання взятих на себе зобов`язань за договором та які є підставою для звільнення його від відповідальності, передбаченої договором.
Справедливість, добросовісність, розумність належать до загальних засад цивільного законодавства, передбачених статтею 3 Цивільного кодексу України, які обмежують свободу договору, встановлюючи певну межу поведінки учасників цивільно-правових відносин. Ці загальні засади втілюються в конкретних нормах права та умовах договорів, регулюючи конкретні ситуації таким чином, коли кожен з учасників відносин зобов`язаний сумлінно здійснювати свої цивільні права та виконувати цивільні обов`язки, захищати власні права та інтереси, а також дбати про права та інтереси інших учасників, передбачати можливість завдання своїми діями (бездіяльністю) шкоди правам та інтересам інших осіб, закріпляти можливість адекватного захисту порушеного цивільного права або інтересу (Постанова Великої Палати Верховного Суду від 01.06.2021 у справі № 910/12876/19).
На момент укладення договору відповідач мав розуміти всі ризики, які можуть виникнути в зазначених умовах, однак свідомо уклав договір на зазначених умовах.
Складнощі, які виникли у відповідача із виконанням спірного договору охоплюються його (відповідача) підприємницьким ризиком. Тому, у суду немає правових підстав перекладати комерційний ризик відповідача на позивача шляхом звільнення відповідача від виконання взятих на себе зобов`язань за договором.
Отже, в цьому випадку розмір заявленого до стягнення штрафу, який погоджений сторонами Договору, має компенсаторний характер, а не виступає інструментом збагачення для позивача.
Суд враховує, що поставлений відповідачем неякісний товар призначався для забезпечення продовольства особового складу позивача, що особливо під час дії режиму воєнного стану є неприпустимим.
Окрім того, прохання відповідача про зменшення штрафних санкцій, фактично нівелює мету існування неустойки як цивільної відповідальності за порушення зобов`язання, що у свою чергу, може розцінюватися як спосіб уникнення відповідальності та призведе до порушення балансу інтересів сторін.
Беручи до уваги баланс інтересів сторін та враховуючи, що відповідач порушив взяті на себе зобов`язання за Договором та поставив неякісний товар, не довів належними доказами виключних обставин для зменшення розміру неустойки, суд дійшов висновку, що підстави для відмови у стягненні штрафу відсутні.
Належних та допустимих доказів в спростування зазначеного чи будь-яких обґрунтованих заперечень по суті спору відповідач суду не надав.
Отже, з аналізу наведених норм права та поданих доказів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 496 800,00 грн штрафу за поставку неякісного товару в порушення умов укладеного 03.04.2025 між сторонами договору №101/ВОЗ-2025 підтверджені документально та нормами матеріального права, відповідачем не спростовані, а тому підлягають задоволенню. 
Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на Відповідача у розмірі 5961,60 грн. у зв`язку з задоволенням позову в повному обсязі.
Керуючись статтями 123, 129, 209, 210, 232, 233, 236, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Максілайн" (вул. Гоголя, 68/1, селище Гоголеве, Миргородський район, Полтавська область, 38310, код ЄДРПОУ 45221291) на користь Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) 496 800,00 грн штрафу за поставку неякісного товару та 5 961,60 грн судового збору. 
Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня складення повного судового рішення до Східного апеляційного господарського суду.
Рішення підписано 14.01.2026 у зв`язку з перебуванням судді у відпустці. 

Суддя Д. М. Сірош