Справа № 161/15286/25 	Головуючий у 1 інстанції: Рудська С. М. 	
Провадження № 22-ц/802/134/26  	  Доповідач: Бовчалюк  З. А.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2026 року        місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - судді  Бовчалюк З.А., 
суддів - Здрилюк О.І., Карпук А.К.,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» на заочне рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 листопада 2025 року, 

В С Т А Н О В И В:

17 липня 2025 року позивач звернувся до суду з цим позовом.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 10 квітня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та відповідачем був укладений кредитний договір №4028606, за умовами якого відповідач отримала кредит у розмірі 10 000 грн., на строк 15 днів, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,7% на день, а також комісії у розмірі 1 900 грн.
Позивач вказує, що за договором факторингу набув права вимоги за кредитним договором.
Посилаючись на те, що позичальник неналежним чином виконує взяті на себе зобов`язання по своєчасному погашенню заборгованості за кредитами, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором у розмірі 36 100,00 грн., а саме: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить – 9 000 грн., прострочена заборгованість за сумою відсотків за становить – 25 110 грн., прострочена заборгованість за комісією становить – 1 900 грн.
Заочним рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 листопада 2025 року позов задоволено частково.
Ухвалено стягнути із ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» заборгованість у розмірі 13 450 грн.
У задоволенні решти позову – відмовлено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» судовий збір у розмірі 904,77 грн, а також 1 867,50 грн.
Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, позивач ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» подав апеляційну скаргу, в якій вказав, що рішення суду першої інстанції, в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення суми заборгованості за нарахованими відсотками за користування кредитом не відповідає вимогам закону. Просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, розподілити судові витрати.
Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що строк кредитування обмежений лише 15 днями, оскільки сторонами погоджено умови щодо пролонгації дії договору. 
З апеляційної скарги вбачається, що позивач оскаржує рішення, в частині відмови у задоволенні вимог про стягнення відсотків у визначеному у позовній заяві розмірі а тому, відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
У разі якщо апеляційна скарга подана на рішення щодо частини вирішених вимог, суд апеляційної інстанції відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновки щодо не оскаржуваної частини рішення ні в мотивувальній, ні в резолютивній частині судового рішення.
Відповідач не скористалась правом подати відзив на апеляційну скаргу позивача. 
Відповідно до вимог частини тринадцятої статті 7, частини першої статті 369 ЦПК України справу розглянуто без повідомлення учасників справ.
За змістом частин четвертої, п`ятої статті 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляд справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Датою прийняття постанови у даній справі є 28 січня 2026 року, тобто дата складення повного судового рішення.
За частинами першою, другою статті 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга позивача підлягає до задоволення.
З матеріалів справи вбачається, що 10 квітня 2021 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 було укладено в електронній формі договір про споживчий кредит № 4028606 шляхом подання відповідачем в особистому кабінеті на сайті ТОВ «Мілоан» заявки на отримання кредиту № 4028606, що також підтверджується копією анкети-заяви.
За змістом п.6.1, п.7.1 договору, договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Мілоан» та набуває чинності з моменту його укладення в електронній формі, а права та обов`язки сторін, що ним обумовлені - з моменту отримання кредиту.
Укладення ТОВ «Мілоан» кредитного договору з позичальником в електронній формі юридично є еквівалентним отриманню ТОВ «Мілоан» ідентичного за змістом кредитного договору, який підписаний власноручним підписом позичальника, у зв`язку з чим створює для сторін такі ж правові зобов`язання та наслідки (п.6.4 договору). Цей договір прирівнюється до такого, що укладений у письмовій формі (п. 6.5 договору).
Відповідно до п.1.2 договору було визначено суму (загальний розмір) кредиту в розмірі 10000,00 грн у валюті: Українські гривні. Кредит надавався строком на 15 днів з 10.04.2021(п.1.3 договору). Згідно з п.1.4 договору термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу) до 25.04.2021.
Комісія за надання кредиту: 1900 грн, яка нараховується за ставкою 19.00 відсотків від суми кредиту одноразово в момент видачі кредиту (п. 1.5.1 договору).
Пунктом 1.5.2. кредитного договору встановлено, що проценти за користування кредитом: 2550,00 грн., які нараховуються за ставкою 1,70 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом.
Відповідно до п.1.6 договору стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. 
Пунктом 1.7 договору передбачено, що тип процентної ставки за цим Договором, фіксована. Особливості нарахування процентів визначені пунктами 2.2,.2.3 цього Договору.
Позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом не пізніше терміну, передбаченого п. 1.4. договору, а у випадку пролонгації - не пізніше дати завершення періоду на який продовжено строк кредитування. Якщо після завершення строку кредитування визначеного згідно п.1.3 та п. 2.3 цього Договору заборгованість не буде погашена позичальником. (п 2.4.1).
Відповідно до додатка № 1 до кредитного договору № 4028606 від 10.04.2021 року «Графік платежі» заборгованість ОСОБА_1 за вказаним договором мала бути сплачена 25.04.2021 року в розмірі 14450, 00 грн, з яких: 10000 грн - кредит, 2550,00 грн – проценти, 1900 грн - комісія.
На виконання умов укладеного договору, 10.04.2021 року, ТОВ «Мілоан» було перераховано ОСОБА_1 на її банківську картку 10000,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 43533159 від 0.04.2021 року, призначення платежу: «кошти згідно договору 4028606».
23 липня 2021 року між позивачем ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» та ТОВ «Мілоан» було укладено договір відступлення прав вимоги №74-МЛ/Т, за умовами якого ТОВ «Мілоан» відступило ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» права вимоги зазначені у відповідному реєстрі прав вимоги, у тому числі щодо боржника на суму 36010 грн з яких: 9000 грн - заборгованість за тілом кредиту, 25110 грн заборгованість за відсотками, 1900 грн - заборгованість за комісією.
Факт підписання договору позики сторонами, його відповідності Закону України «Про електронну комерцію», отримання кредитних коштів та факту переходу від ТОВ «Мілоан» до ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» прав вимоги за цим договором, сторонами не оспорюється, а встановлені в цій частині рішення суду першої інстанції обставини справи позивачем не оскаржуються.
Рішення в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту в розмірі 9000 гривень та комісії 1900 грн за договором про споживчий кредит № 4028606 від 10.04.2021 року не оскаржується, то відповідно до норм ст. 367 ЦПК України апеляційним судом у цій частині рішення не переглядається та на предмет законності й обґрунтованості не перевіряється.
Задовольняючи частково позовні вимоги, в частині стягнення з відповідача на користь позивача процентів за користування кредитними коштами в розмірі 2550, 00 грн, суд першої інстанції вважав, що заборгованість за процентами нарахована позивачем поза межами строку кредитування визначеному в п. 1.3 договору (15 днів).
Такі висновки суду першої інстанції є помилковими оскільки зроблені без повного з`ясування обставин, що мають значення для справи. 
Згідно зі статтею 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами; розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Термін «користування чужими грошовими коштами» може використовуватися у двох значеннях.
Перше - це одержання боржником (як правило, за плату) можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу.
Друге значення - прострочення виконання грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити гроші, але неправомірно не сплачує їх.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України врегульовано правовідносини щодо сплати процентів саме за правомірне користування чужими грошовими коштами, коли боржник одержує можливість законно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу. А саме - протягом строку кредитування, визначеному в кредитному договорі.
Про таке зазначено у правових висновках Верховного Суду, викладених в постанові від 23.05.2018 по справі № 910/1238/17.
За умовами укладеного договору про споживчий кредит № 4028606 від 10.04.2021 строк кредитування становить 15 днів, з моменту отримання кредиту (з 10.04.2021 по 25.04.2021).
Проценти за користування кредитом: 2550,00 грн., які нараховуються за ставкою 1,70 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку кредитування (п. 1.5.2). Водночас, згідно з п. 1.6 стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,00% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом (п. 1.6).
У п. 2.3.1 сторони погодили, що продовження строку кредитування, зазначеного в п. 1.3 договору, може відбуватися на пільгових або стандартних (базових) умовах.
Позичальник має право неодноразово продовжувати строк кредитування, за умови, що кредитодавцем надана така можливість відповідно до розділу 6 Правил надання фінансових кредитів (послуг) товариством. Для продовження строку кредитування на пільгових умовах позичальник має вчинити дії передбачені розділом 6 цих Правил, у тому числі, сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості по кредиту (п. 2.3.1.1).
Згідно з пунктом 2.3.1.2. Договору про споживчий кредит № 4028606 від 10.04.2021 року, позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз, коли Позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування Позичальником у спосіб, вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів. Користування кредитними коштами припиняється, якщо у Позичальника відсутня заборгованість перед Кредитодавцем за кредитом (тілом кредиту). Якщо Позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на стандартних (базових) умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду, на який продовжено строк кредитування, нараховуються за стандартною (базовою) ставкою, наведеною в пункті 1.6. Договору.
У випадку, якщо Позичальник протягом періоду, на який продовжено строк кредитування (пролонгації) на стандартних (базових) умовах вчинить дії для продовження строку кредитування на пільгових умовах, такі дії зупиняють строк пролонгації на стандартних (базових) умовах до моменту спливу строку пролонгації на пільгових умовах.
Викладені вище умови договору свідчать про те, що сторони передбачили порядок продовження строку кредитування та умови і строк нарахування процентів за користування кредитом.
Відповідно до пункту 2.4.1 позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом не пізніше терміну передбаченого пунктом 1.4 (у даному випадку 25.04.2021), а у випадку пролонгації не пізніше дати завершення періоду на який продовжено строк кредитування.
У випадку, якщо станом на дату закінчення строку кредитування (настання дати повернення кредиту) будуть існувати будь-які боргові зобов`язання Позичальника за цим Договором, в тому числі, але не виключно, плата за кредит, пеня та/або інші платежі на користь Кредитодавця встановлені умовами цього Договору, то така заборгованість повинна бути сплачена Позичальником одночасно з поверненням кредиту в термін, передбачений пунктом 1.4 Договору або у дату завершення періоду пролонгації. Якщо заборгованість не буде погашена після завершення строку кредитування визначеного згідно з пунктами 1.3 та 2.3 цього Договору, виконання зобов`язань зі сплати платежів вважається простроченим Позичальником та передбачає настання наслідків обумовлених розділом 4, пунктом 3.2.5 Договору (пункт 2.4.2 Договору).
Водночас, пунктом 4.2 розділу 4 кредитного договору сторони погодили, що у разі прострочення позичальником зобов`язань зі сплати заборгованості згідно з умовами цього договору, кредитодавець починаючи з дня наступного за датою спливу строку кредитування, з урахуванням пролонгацій та оновлених графіків платежів, що складаються у зв`язку з продовженням строку кредитування (пролонгацією), має право (не обов`язок) нарахувати проценти за стандартною (базовою) ставкою передбаченою пунктом 1.6 Договору в якості процентів за порушення грошового зобов`язання, передбачених статею 625 Цивільного кодексу України. У випадку нарахування процентів, вважається, що ця умова договору встановлює інший розмір процентів в розумінні частини другої статті 625 Цивільного кодексу України, на рівні стандартної (базової) ставки, передбаченої пунктом 1.6 Договору. Обов`язок позичальника по сплаті таких процентів настає після відповідної вимог
Тобто в даному випадку кожен день автопролонгації є новою датою повернення кредиту.
Як встановлено судом першої інстанції та не заперечується відповідачем, станом на 25.04.2021 кредит не було повернуто, і вона продовжила користуватись кредитними коштами.
Згідно з відомості про щоденні нарахування та погашення за період з 10.04.2021 по 25.04.2021 проценти за користування кредитом становили 1,70% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом - 170 грн на день. 25 квітня 2021 року відповідачем було сплачено тіло кредиту в розмірі 1000 гривень та відсотки в розмірі 1335 гривень, а також 1000 гривень комісії за пролонгацію. Таким чином відповідач здійснивши оплату тіла кредиту в розмірі 1000 гривень (що становить 10% від 10000 гривень) та комісії за пролонгацію - продовжила строк кредитування на 15 днів, як це передбачено п. 2.3.1.1. Договором. Таким чином відсотки за період з 26 квітня 2021 року по 10.05.2021 року за користування кредитом становили 1,70% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом - 153 грн на день, а з 11.05.201 року по 09.07.2021 року проценти за користування кредитом нараховувались від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом, відповідно до пунктів 1.6, 2.3.1.2 Договору про споживче кредитування.
Нарахування процентів за період з 26 квітня 2021 року по 10 травня 2021 року здійснювалось за ставкою 1,70% від суми залишку кредиту, оскільки відповідач сплативши 25 квітня 2021 року 1000 гривень тіла кредиту скористалась правом пролонгації кредиту на 15 днів, як це передбачено п. 2.3.1.1 Договору. Нарахування процентів за період з 11.05.2021 року по 09 липня 2021 року здійснювалось за стандартною ставкою (5,00 % від суми залишку кредиту за кожен день користування) у порядку, встановленому пунктами 1.6, 2.3.1.2.
Враховуючи зазначене нарахування процентів з періоду з 26 квітня 2021 року по 09 липня 2021 року здійснювалося за правилами, встановленими частиною першою статті 1048 ЦК України та в межах строку кредитування, з урахуванням пролонгацій на строк : 15 днів: з 26 квітня 2021 року по 10.05.2021 року та 60 днів з 11.05.2021 року по 09.07.2021 року, що обумовлено договором.
За таких обставин суд апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення заборгованості за відсотками (плати за користування кредитом) після закінчення попередньо визначеного строку кредитування, який було пролонговано відповідно до умов договору, у розмірі 22560,00 гривень за період з 26 квітня 2021 року по 09 липня 2021 року. 
Відтак, розмір відсотків, за користування кредитом у межах строку дії договору (з 10 квітня 2021 року по 09 липня 2021 року) складає 25110 грн., з врахуванням 1335, 00 гривень сплачених відповідачем відсотків, тому саме ця сума і підлягає до стягнення на користь позивача.
Відповідно до статті 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Вирішуючи позов в частині вимог про стягнення заборгованості за процентами, суд першої інстанції порушив норми матеріального права, неповно з`ясував обставини справи, зокрема: залишив поза увагою умови кредитного договору, у зв`язку з чим неправильно розрахував розмір заборгованості за процентами, що потягло за собою неправильне визначення загальної заборгованості.
Тому рішення суд першої інстанції необхідно змінити, виклавши його в редакції цієї постанови.
Частиною 1 статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (частина 13 статті 141 ЦПК України).
При зверненні з позовом до суду ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» сплатило судовий збір у сумі 2422,40 грн., а при зверненні з апеляційною скаргою 3633,60 грн.
Оскільки вимога позовної зави та апеляційної скарги ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» задоволено, то позивач має право на відшкодування витрат по сплаті судового збору у сумі 6056 грн.
Згідно з ч. 1. п. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаний з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Окрім того з відповідача на користь позивача підлягає стягненню витрати на правничу допомогу в розмірі 7000 гривень, які документально підтверджені, за відсутності заяви відповідача про їх не співмірність. 
Керуючись статтями 268, 367, 368, 376, 382, 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» задовольнити.
Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 01 жовтня 2025 року змінити, виклавши її в редакції цієї постанови.
Позов задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (код ЄДРПОУ 35234236) заборгованість за договором про споживчий кредит № 4028606 від 10 квітня 2021 року у розмірі 36010, 00 гривень, яка складається з тіла кредиту в розмірі 9000 гривень; відсотки за користування кредитом в розмірі 25110 гривень, комісії в розмірі 1900 гривень.
Стягнути ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» (код ЄДРПОУ 35234236) 6056 гривень судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги та 7000 гривень витрат на професійну правничу допомогу.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.
Головуючий-суддя:
Судді:Судді: