2/130/50/2026
130/3423/24
РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" січня 2026 р.   м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді Порощука П.П.,
при секретарі Маліщук Н.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні м.Жмеринка за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Смірнов Сергій Михайлович до ОСОБА_2 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Органу опіки і піклування виконавчого комітету Жмеринської міської ради Вінницької області про позбавлення батьківських прав, 
У С Т А Н О В И В:
Представник позивача звернувся до суду з позовом про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 стосовно малолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач та відповідач з 08.08.2010 року по 24.05.2019 року перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого вони мають дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Шлюбні відносини між сторонами припинилися за два місяці до розірвання шлюбу, з того часу будь-яку участь у вихованні дочки відповідач ОСОБА_2 не приймав. 06.04.2022 року позивач ОСОБА_1 зареєструвала шлюб з ОСОБА_4 . Дочка проживає разом з матір`ю ОСОБА_1 та вітчимом ОСОБА_4 , за зареєстрованим місцем проживання по АДРЕСА_1 . Позивач самостійно, за допомогою чоловіка та своїх батьків, забезпечує дочку всім необхідним. За судовим наказом Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 05.03.2020 року з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дочки стягуються аліменти в розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 20.02.2020 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 . За період з 01.04.2024 року по 31.10.2024 року боржником ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання дочки не сплачувалися. Станом на 05.11.2024 року у ОСОБА_2 наявна заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої за період з 05.05.2020 року по 31.10.2024 року становить 50912,75 грн. Дитина ОСОБА_3 навчається у КЗ «Жмеринський ліцей №1», КЗ «Жмеринська дитячо-юнацька спортивна школа», відвідує гурток студії сучасної спортивної хореографії «Грація» та дитячий центр розвитку «Лідер», батько з дитиною не спілкується, з сім`єю не проживає, ні з класним керівником, ні з тренером, ні з керівником студії на зв`язок не виходив, на батьківські збори не з`являвся, успіхами дитини не цікавиться, знаходиться за кордоном. Фактично батько дочки майже протягом шести років не займався її вихованням, самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків, її вихованням та утриманням (добровільно) не займається, з дочкою не спілкувався взагалі. Неповнолітня ОСОБА_5 батька майже не пам`ятає, коли бачилися в останнє не пам`ятає, батько їй не телефонує, крім стягнених аліментів жодної іншої допомоги на її утримання він не надавав і не надає. Її вихованням та утриманням займається виключно мати ОСОБА_1 та її чоловік ОСОБА_4 . На підставі наведеного, позивач вирішила позбавити ОСОБА_2 батьківських прав щодо дочки. 
Ухвалою від 02.12.2024 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. 
18.02.2025 року до суду надійшов висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав відповідача ОСОБА_2 відносно дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
15.05.2025 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
В судовому засіданні представник позивача адвокат Смірнов С.М. та ОСОБА_1 заявлені позовні вимоги підтримали з підстав викладених у позовній заяві.
Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечив щодо задоволення позовних вимог, зазначив, що незалежно від прийнятого судом рішення він буде вважати себе батьком ОСОБА_3 та допомагати їй.
Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Органу опіки і піклування виконавчого комітету Жмеринської міської ради Вінницької області Лавріненко Ю. в судове засідання не з`явилася, попередньо надала до суду заяву про розгляд справи в її відсутність, при вирішенні справи поклалась на розсуд суду. 
Свідок ОСОБА_6 суду пояснив, що він є батьком позивача ОСОБА_1 . Неповнолітня ОСОБА_3 є його внучкою. Дочка ОСОБА_1 разом з чоловіком та дочкою ОСОБА_3 проживають з його матір`ю, яка є бабкою позивачу. Відповідач ОСОБА_2 тривалий час перебуває за кордоном, з дитиною не спілкується, вихованням не займається, не допомагає. 
Свідок ОСОБА_7 суду пояснив, що він є хресним батьком ОСОБА_3 , яка дружить з його дочкою, часто приходить у гості і залишається ночувати у них вдома. Ніколи дитина не говорила, що батько до неї телефонував, дуже болісно переносить байдужість батька до її життя. Проживає з матір`ю та відчимом.
Свідок ОСОБА_8 суду пояснила, що перебували в дружніх стосунках з ОСОБА_9 , ОСОБА_1 під час їх шлюбу, після їх розлучення продовжують спілкуватися з ОСОБА_1 . На теперішній час займається вихованням неповнолітньої ОСОБА_3 , цікавиться її життям, утримує її лише матір та вітчим. Батько ОСОБА_9 дитиною не цікавиться, не спілкується.
Свідок ОСОБА_10 суду пояснила, що вона є матір`ю відповідача ОСОБА_2 . Неповнолітня ОСОБА_3 є її внучкою, до недавнього часу з дитиною не мають можливості спілкуватися, в неї змінений номер телефону. Вважає, що позивач ОСОБА_1 створює перешкоди для спілкування дитини і з батьком і з ними. 
Свідок ОСОБА_11 суду пояснив, що він є батьком відповідача ОСОБА_2 . Неповнолітня ОСОБА_3 є його внучкою. Раніше вони вільно спілкувалися з нею. Тепер з нею немає зв`язку, мабуть змінений номер телефону. Після розлучення син допомагав по можливості, потім до початку війни він виїхав до Польщі, передавав передачі, які він відносив до ОСОБА_1 . Навіть за проханням сина ОСОБА_2 перераховував кошти за її перебування в лагері. Вважає, що позивач ОСОБА_1 створює перешкоди для спілкування дитини і з батьком і з ними. 
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов належить задовольнити враховуючи таке.
Сторони ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з 08.08.2010 року по 24.05.2019 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано за рішенням Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 23.04.2019 року (а.с.9).
Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 відповідач ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , матір`ю дитини записана ОСОБА_1 (а.с.11).
06.04.2022 року позивач ОСОБА_1 уклала шлюб з ОСОБА_4 (а.с.11).
За судовим наказом Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 05.03.2020 року вирішено стягувати аліменти з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 20.02.2020 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.19).
За довідкою Жмеринського ВДВС у Жмеринському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції за період з 01.04.2024 року по 31.10.2024 року боржником ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання дочки ОСОБА_12 не сплачувалися (а.с.20).
Відповідно до роз`яснення Жмеринського ВДВС у Жмеринському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) станом на 05.11.2024 року у ОСОБА_2 наявна заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої за період з 05.05.2020 року по 31.10.2024 року становить 50912,75 грн. (а.с.21).
Дочка проживає разом з матір`ю ОСОБА_1 та вітчимом ОСОБА_4 за зареєстрованим місцем проживання позивача та дитини по АДРЕСА_1 (а.с.12).
За характеристикою з місця проживання, ОСОБА_1 проживає разом з дочкою ОСОБА_13 та чоловіком ОСОБА_4 , разом виховують та забезпечують дочку всім необхідним, скарг від сусідів та мешканців кварталу на порушення ними громадського порядку не було, ведуть здоровий спосіб життя (а.с.13). 
Відповідно до характеристики КЗ «Жмеринський ліцей № 1» дитина ОСОБА_3 навчається у 4-Б класі КЗ «Жмеринський ліцей № 1», батько дитини із дитиною не спілкується, з сім`єю не проживає, з класним керівником на зв`язок не виходив, на батьківські збори не з`являвся, знаходиться за кордоном (а.с.14). 
Відповідно до довідки КЗ «Жмеринська дитячо-юнацька спортивна школа» дитина ОСОБА_3 навчається на відділенні легкої атлетики з вересня 2024 року, батько дитини із дочкою не спілкується, з сім`єю не проживає, у вихованні участі не бере, з тренером на зв`язок не виходить (а.с.15).
Відповідно до довідки закладу позашкільної освіти «Центр позашкільної роботи» відвідує гурток студії сучасної спортивної хореографії «Грація» з 01.09.2021 року, батько дитини ОСОБА_3 із дочкою не спілкується, з сім`єю не проживає, у вихованні участі не бере, з керівником студії зв`язку не підтримує та успіхами дитини не цікавиться (а.с.16).
Відповідно до інформації ФОП ОСОБА_14 дитина ОСОБА_3 відвідує дитячий центр розвитку «Лідер» з 03.09.2018 року, батько дитини не бере активної участі в житті та вихованні дитини, він не здійснює регулярних візитів до дитини, не бере участі в її розвитку чи освітньому процесі в дитячому центрі, що підтверджується відсутністю його взаємодії з адміністрацією закладу та педагогами (а.с.17).
Відповідно до відповіді КНП «Жмеринський медичний центр первинної медико-санітарної допомоги» Жмеринської міської дитина ОСОБА_3 перебуває на обліку в сімейного лікаря ОСОБА_15 , дитина не перебуває на диспансерному обліку, декларацію з сімейним лікарем укладала мати, під час відвідування сімейного лікаря супроводжує дитину тільки мати та вітчим. Батько жодного разу на огляд з дитиною до сімейного лікаря з приводу захворювань, профілактичних оглядів, вакцинації не звертався (а.с.17). 
Позивач самостійно, за допомогою чоловіка та своїх батьків, забезпечує дочку всім необхідним. При цьому, відповідач ОСОБА_2 взагалі не приймає участі в житті, навчанні та вихованні дочки. 
Відповідно до висновку затвердженого рішенням виконавчого комітету Жмеринської міської ради Вінницької області позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно його дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є доцільним (а.с.63-65).
Дослідивши вищезазначені докази, встановлено, що між сторонами виник спір із сімейних правовідносин щодо ухилення батьком від виконання своїх батьківських обов`язків відносно його дитини.
У відповідності до ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.
Згідно ст.164 СК України, в разі ухилення батьків від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав.
Відповідно до положень діючого Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не вливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
За роз`ясненнями п.п.15,16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007р. №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками і є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків.
Згідно ст.165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
При вирішенні судом питання позбавлення батьківських прав визначальним є ставлення батька (матері) до дитини, бажання спілкуватися і приймати участь в її вихованні (постанова Верховного Суду від 24 квітня 2019 року в справі №331/5427/17).
Згідно ч.6 ст.19 СК України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування (про доцільність чи недоцільність позбавлення батьківських прав), якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Висновок виконавчого комітету має рекомендаційний характер. Судам слід мати на увазі, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, вирішення сімейних питань, на який вони йдуть лише у виняткових випадках, і головне - за наявності достатніх та переконливих доказів, що характеризують особливості батька й матері як особи, що становить реальну загрозу для дитини, її здоров`я та психічного розвитку. Самі по собі встановлені судами факти, що батьки спілкуються з дитиною, забезпечують її матеріально, приймають участь у вихованні не у достатній мірі не може бути підставою для позбавлення батьківських прав. Інтереси дитини полягають в тому, щоб забезпечити її право на потребу у любові, піклуванні та матеріальної забезпеченості. Дитина має право на особливе піклування та повинна мати свободу вибору щодо своїх батьків тощо. Аналізуючи встановлені факти у контексті позбавлення батьківських прав, суди повинні зважувати на те, що позбавлення батьківських прав на дитину та усвідомлення цього самою дитиною вже несе в собі негативний вплив на її свідомість та застосовувати цей захід як крайню міру впливу та захисту прав дитини.
Правовий висновок про те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який слід розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних батьків викладено, зокрема в постановах Верховного Суду від 29.07.2021 у справі №686/16892/20, від 07.12.2022 року в справі №562/2695/20, від 03.08.2022 в справі №306/7/20, від 11.01.2023 в справі №461/7447/17. Судова практика щодо застосування положень ст.164 СК України є усталеною.
Судом під час розгляду справи встановлено, що батько дитини не займається вихованням дочки, не цікавиться її життям та духовним розвитком, дитина проживає з відчимом та матірю, які беруть участь у її вихованні та матеріальному забезпеченні; крім того, під час судового розгляду суд звертав увагу відповідача на положення частин 2,3 ст.150 СК України, згідно яких, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, а також зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, однак не зважаючи на це відповідач продовжує не здійснювати свої батьківські обов`язки.
Таким чином, враховуючи те, що відповідачу не чинилися перешкоди брати участь у вихованні дочки, він самостійно ухиляється від виконання батьківських обов`язків, і зважаючи на висновок органу опіки та піклування, який носить рекомендаційний характер і є повним, суд вважає, що позивач довів та надав суду докази, в чому полягає захист інтересів дитини шляхом позбавлення батька по відношенню до дитини батьківських прав та доказів, які безспірно свідчать про умисне ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків відносно дочки, свідомого нехтування ним своїми обов`язками, більше того, змінити поведінку батька у кращу сторону на даний час неможливо, що безпосередньо стверджено під час судового розгляду і тому існують всі законні підстави для задоволення позову; разом з тим, роз`яснивши, що батько, позбавлений батьківських прав, має право на звернення до суду із позовом про поновлення батьківських прав у спосіб, визначений ст.169 СК України.
Враховуючи зазначене, суд вважає, що позов обґрунтований, стверджений доказами, які не суперечать один одному, є належним та допустимими та підлягає задоволенню, виходячи із таких норм права, що регулюють зазначені спірні правовідносини.
З урахуванням задоволення позову на користь позивача з відповідача слід стягнути понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1211,20 грн. (а.с.5).
Керуючись статтями ст.263 -265 ЦПК України, п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України, Постановою Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківський прав" від 30 березня 2007 року, суд,
в и р і ш и в:
Позов задовольнити. 
Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 батьківських прав відносно дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ід.н. НОМЕР_2 , зареєстрованого по АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ід.н. НОМЕР_3 , мешканки АДРЕСА_1 1211,20 грн. сплаченого судового збору.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Порощук П.П.