П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 
Справа № 936/1581/25
Провадження №3/936/3/2026
14 січня 2026 року селище Воловець

Суддя Воловецького районного суду Закарпатської області Софілканич О. А., розглянувши справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , за ст.124, ст.122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
встановила:
До провадження судді Софілканич О.А. одночасно надійшли адміністративні матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП та за ст.122-4 КУпАП, які постановою від 14.01.2026 об`єднані в одне провадження.
У ході судового розгляду встановлено, що 04.11.2025 об 11:30 годині в селищі Жденієво по вул.Шевченка біля будинку №9, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки "Volkswagen Sharan" н.з. НОМЕР_1 , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не зреагував на її зміну, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки "Toyota Camry", д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався попереду та повертав ліворуч. Автомобілі отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.12.1, 13.1, 2.3.б Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП.
Після цього, ОСОБА_1 залишив місце ДТП, до якого був причетний, чим порушив вимоги п.2.10 а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст.122-4 КУпАП.
У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про причини неявки не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. 
З`ясовуючи обставини, які підлягають встановленню при розгляді справи про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 280 КУпАП, суддя враховує наступне.
Відповідно до диспозиції ст. 124 КУпАП адміністративним правопорушенням є порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.
Стаття 122-4 КУпАП передбачає відповідальність за залишення водіями транспортних засобів на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.
Пунктом 2.3 Правил дорожнього руху передбачено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний зокрема: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху.
Відповідно до п. 10.1. ПДР, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.
Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним (п.12.1 ПДР)
Водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу,- п.13.1 ПДР.
У відповідності до п.2.10.а ПДР, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.
Згідно з п. 1.9. Правил дорожнього руху особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Приписами ч. 1 ст. 9 КУпАП України передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Статтею 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення установлено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Згідно з положеннями ст.251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винуватість даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ст.252 КУпАП суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
Вина ОСОБА_1 підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №503495 від 04.11.2025 року, схемою місця ДТП від 04.11.2025, підписаною учасниками без зауважень, протоколом серії ЕПР1 №503502 від 04.11.2025 та поясненнями, доданими до протоколів.
Зазначені докази є належними і допустимими, логічно пов`язаними й взаємодоповнюючими один одного, за відсутності суперечностей між ними, а відтак є достатніми в сукупності для визнання доведеною вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП- порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів; ст.122-4 КУпАП- залишення водіями транспортних засобів на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.
Обставин, які пом`якшують чи обтяжують відповідальність не встановлено.
Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу винуватого, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, вважаю, що стягнення ОСОБА_1 слід визначити необхідним та достатнім для досягнення визначеної ст.23 КУпАП мети, зокрема, його виховання в дусі додержання законів України та запобігання вчиненню нових правопорушень.
Відповідно до ч.2 ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.
При обранні особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, заходу адміністративного стягнення, суд враховує характер та ступінь скоєного та особу винуватого та вважає необхідним застосувати адміністративне стягнення на підставі ч.2 ст.36 КУпАП у межах санкції ст.122-4 КУпАП, встановленої за більш серйозне правопорушення, -у виді штрафу.
Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП України з правопорушника підлягає стягненню судовий збір на користь держави.
Керуючись ст. ст. 124, 122-4, 36, 283, 284, 308 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и л а:
Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ст.122-4 КУпАП і застосувати до нього адміністративне стягнення за ст.122-4 КУпАП на підставі ч.2 ст.36 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить сумі 3400 (три тисячі чотириста) гривень.
Роз`яснити правопорушнику, що згідно з частиною 1 статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови із наданням відповідної квитанції про сплату штрафу до канцелярії суду, а в разі оскарження такої постанови, не пізніше п`ятнадцяти днів з дня повідомлення про залишення апеляційної скарги без задоволення.
У разі несплати штрафу у строк, встановлений частиною першою статті 307 КУпАП, при примусовому виконанні постанови суду, згідно ч.2 ст.308 КУпАП, штраф підлягає стягненню у подвійному розмірі.
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 665 грн 60 коп на користь держави.
Постанову може бути оскаржено до Закарпатського апеляційного суду через Воловецький районний суд Закарпатської області протягом 10 днів з дня її винесення.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Софілканич О. А.