Справа № 591/10780/25
Провадження № 2/591/2601/25

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2026 року
м. Суми

Зарічний районний суд м. Суми в складі: головуючого судді Косар А. І.
розглянув в порядку письмового провадження справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики
у с т а н о в и в:
Описова частина
Короткий зміст позовних вимог
У вересні 2023 року ТОВ «Коллект центр» звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики.
Позовна заява мотивована тим, що 15.09.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено Договір позики № 77511932, відповідно до умов якого відповідач отримав грошові кошти в сумі 15 001.00 грн. Строк позики становить 30 днів, процентна ставка (базова, фіксована) становить 1.99 %, яка нараховується за кожен день користування позикою.
22.02.2022 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено Договір факторингу № 22/02/2022, відповідно до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право грошової вимоги до боржників, у тому числі і за Договором позики № 77511932 від 15.09.2021.
У подальшому ТОВ «Вердикт Капітал» відповідно до Договору відступлення права вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023 відступило ТОВ «Коллект центр» право грошової вимоги до боржників, у тому числі за Договором позики № 77511932 від 15.09.2021, який укладений між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 .
У порушення умов договору відповідач свої зобов`язання за укладеним договором належним чином не виконує, внаслідок чого станом на день формування позовної заяви (в системі Електронний суд сформована 22.09.2025) загальна сума заборгованості становить 45 023.25 грн, яка складається із: заборгованості за тілом кредиту 15 001.00 грн, заборгованості за процентами на дату відступлення права вимоги 30 019.79 грн, заборгованості з комісії 0 грн, нарахованих 3% річних 2, 46 грн, інфляційних витрат 0 грн.
В зв`язку з вищевикладеним позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 
заборгованість за Договором № 77511932 від 15.09.2021 у розмірі 45 023.25 грн; понесені судові витрати на сплату судового збору в розмірі 2 422.40 грн; та витрати на правову допомогу в розмірі 16 000.00 грн.
Аргументи учасників справи
У відзиві на позов, що надійшов від відповідача ОСОБА_1 , зазначено, що позовні вимоги за Договором № 77511932 від 15.09.2021 є безпідставними та недоведеними. Договором не передбачено нарахування відсотків після закінчення строку користування кредитом. Стверджує про відсутність в матеріалах справи доказів укладення договору позики та надання позики відповідачу, перерахування кредитних коштів відповідачу. Посилається на правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 03.07.2019 у справі № 342/180/17, що підписання правил надання банківських послуг та тарифів не свідчить про укладення таким чином кредитного договору за правилами ч.1 ст.634 ЦК України. Відповідачем не погоджувалось жодного продовження визначеного строку кредитування чи інших його умов. Відповідач не погоджував, що за кожен день прострочення поза межами строку кредитування будуть нараховуватись відсотки, підвищені відсотки чи неустойка, і не погоджував продовження нарахування процентів понад строк зазначений у Договорі та Додатку до нього. Доказів продовження Відповідачем строку кредитування (строку Договору) матеріали справи не містять. Таким чином, навіть якщо у Відповідача і виникла заборгованість за вищевказаним договором, то розмір заборгованості за Договором позики № 77511932 від 15.09.2021 не може перевищувати суму 18 135.46 грн. Саме це випливає із умов наданого Позивачем у копії договору позики. Після настання строку виконання зобов`язань у повному обсязі позикодавець не мав права продовжувати нараховувати проценти та неустойку, а мав право лише на стягнення сум, передбачених ст. 625 ЦК України. Розрахунки Позивача показують, що Позикодавцями Відповідачу було надано неповну і недостовірну інформацію про ціну фінансової послуги, суму абсолютного значення подорожчання кредиту (позики) до та під час подання Заявки, а продовження нарахування процентів після закінчення строку дії кредитування та поза межами ціни договору, вказаної у Таблиці обчислення Графіку платежів, є безпідставним. Проаналізувавши твердження Позивача та сукупність наданих Позивачем доказів, вважає у задоволенні позову слід відмовити повністю.
У відповіді на відзив, що надійшов від представника ТОВ «Коллект центр» - Ткаченко М. М., зазначено, що матеріали справи містять достатньо доказів, з яких вбачається, що між позивачем та відповідачем був укладений договір про надання позики в електронній формі, умови якого позивачем були виконані. Відповідач неодноразово частково сплачував заборгованість по кредиту (6 разів), що свідчить про визнання кредитних правовідносин, факту отримання кредитних коштів та погодження з умовами кредитування. Вбачається, що Відповідач, отримавши кредитні кошти та уклавши кредитний договір в електронній формі, намагається уникнути обов`язку з повернення грошових коштів, отриманих у кредит. Відповідач вказує лише на недоведеність факту перерахування йому кредитних грошових коштів, але будь-яких доказів цьому не надає. У розрахунку заборгованості (розрахунку і первісного кредитора, і фактора) чітко вказано з чого складається заявлена сума заборгованості, відповідно до яких умов договору та за який період вона була нарахована. Незгода Відповідача із розрахунком заборгованості не позбавляє його можливості, на підтвердження своїх доводів, надати свій «контррозрахунок». Відповідачем не було надано ніяких доказів виконання зобов`язань, в тому числі доказів невірного нарахування виниклої суми заборгованості по відсоткам, відповідно до умов Договору, в тому числі шляхом проведення та надання власного контррозрахунку. До матеріалів справи додано Правила в редакції від 12.08.2021. Доказів того, що на дату укладення договору Первісним кредитором було прийнято Правила в новій редакції матеріали справи не містять.
29 вересня 2025 року ухвалою суду відкрито провадження у порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін за наявними у справі матеріалами.
Фактичні обставини справи
При розгляді справи судом встановлено, 15.09.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено договір позики № 77511932, відповідно до умов якого позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами договору строк шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату (проценти) від суми позики. Сума позики становить 15 001.00 грн. Строк позики 30 днів. Процентна ставка (базова) / день 1.99 % (фіксована). Дата надання позики 15.09.2021, дата повернення позики (останній день) 15.10.2021, знижена процентна ставка / день, % (застосовується відповідно до умов Програми лояльності) 0,70 %, процентна ставка за понадстрокове користування позикою (її частиною) за день, % (не застосовується в період карантину) 2.70 %, орієнтовна реальна річна процентна ставка 906,08 % орієнтовна загальна вартість позики 18 135.46 грн.

Згідно з п.3 договору позики № 75166219 від 21.05.2021 позикодавець надає позичальнику детальний перелік складових загальної вартості кредиту в разі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб за формою, наведеною у таблиці обчислення загальної вартості кредиту споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що зазначена у додатку №1 до Договору, який є його невід`ємною частиною.
Відповідно до п.5 договору позики № 77511932 від 15.09.2021 підписанням цього договору, позичальник підтверджує, що він ознайомився на сайті в мережі інтернет http://mycredit.ua/ru/documentts-license/ з повною інформацією щодо позикодавця та його послуги, що передбачена ст.12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», а також з Офіційними правилами програми лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», в якій визначені умови застосування зниженої процентної ставки, а також з умовами постійно діючої акції для споживачів. Позичальник до моменту підписання договору вивчив цей договір та Правила надання грошових коштів у позику, розміщених на сайті в мережі інтернет http://mycredit.ua/ru/documentts-license/, їх зміст, суть, об`єм зобов`язань сторін та наслідки укладення цього договору. Позичальник доручає позикодавцю ініціювати списання коштів з відповідного банківського рахунку позичальника при отриманні або поверненні позики, сплаті процентів за користування, та направляти їх на виконання грошових зобов`язань позичальника за цим договором.
Інші умови цього правочину регулюються Правилами, які є невід`ємною частиною Договору (п. 19 договору позики № 77511932 від 15.09.2021).
Вказаний договір укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції, та підписано накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію» Договір прирівнюється до укладеного в письмовій формі.
Згідно з п.5.12 Правил, при проходженні кожного етапу укладення Договору позики Позичальник підтверджує розуміння наданої йому інформації та несе особисту відповідальність за свою уважність та повноту ознайомлення з наданою йому інформацією, у тому числі з тією, що міститься за посиланнями. Позичальник несе повну відповідальність за свої дії та рішення при проходженні усіх етапів укладення Договору позики.
Відповідно до п. 5.15.1 Правил, Позичальник погоджується, що Електронний підпис Одноразовим ідентифікатором є аналогом його власноручного підпису, а також усвідомлює правові наслідки такої згоди.
Згідно з пп.6.1 п. 6 Правил, за користування Позикою Позичальник сплачує Товариству Проценти у розмірах, визначених у Договорі позики. Позичальник зобов`язаний повернути отриману суму Позики та Проценти за користування нею відповідно до умов укладеного Договору позики.
Відповідно до пп.6.3 п.6 Правил, нарахування процентів за користування Позикою починається з дати зарахування коштів на платіжну картку Позичальника та нараховується за процентними ставками, зазначеними в Договорі позики, за кожен день (календарну дату) користування Позикою, включаючи день (дату) видачі Позики та включаючи день (дату) її повернення.
Згідно з пп.6.5 п.6 Правил, у разі неповернення/повернення не в повному розмірі/несвоєчасного повернення Позики та процентів, Позичальнику на таку неповернуту Позику (або її частину) Товариство має право нараховувати Проценти у розмірі, передбаченому Договором позики, за кожен день понадстрокового користування Позикою (або її частиною), починаючи з першого дня такого понадстрокового користування та закінчуючи днем повернення Позики (або її частини) та процентів, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів. Позичальник розуміє та погоджується з тим, що нарахування Процентів на Позику (або її частину) за понадстрокове користування Позикою за Договором позики не є штрафом, пенею чи будь-якою іншою штрафною санкцією в розумінні чинного законодавства, а застосовується виключно в якості процентної ставки на Позику за понадстрокове користування.
Згідно з пп.6.7 п.6 Правил, у разі виникнення понадстрокового користування Позикою(або її частиною), товариство має право переуступити своє право вимоги третім особам без згоди на це позичальника.
У пп.6.12.1. п.6 Правил визначено, що у першу чергу сплачуються всі прострочені проценти за користування позикою, прострочена до повернення сума позики (у випадку прострочення). Простроченими процентами за користування позикою вважаються усі виді процентів, які були передбачені договором позики та застосовувались за весь період користування позичальником позикою відповідно до Умов договору позики (у тому числі, але не виключно акційні проценти, базові проценти, проценти на прострочену позику), які не були сплачені позичальником в строк, встановлений договором позики з урахуванням цих правил. 
У другу чергу сплачуються проценти за користування позикою, суми позики. К третю чергу неустойка, штрафні санкції та інші платежі, якщо вони були передбачені договором позики та застосовані Товариством (пп.6.12.2. п.6 Правил).
У третю чергу сплачуються неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, якщо вони були передбачені договором позики та застосовані Товариством(пп.6.12.3. п.6 Правил).
Відповідно до пп.6.18 п.6 Правил, Позичальник погоджується, що він несе усі ризики, пов`язані з затримкою в надходженні коштів на поточний рахунок Товариства.
Згідно з п. 6.25 Правил, процентні ставки, зазначені у Договорі позики, є фіксованими і не можуть бути збільшені Товариством без письмової (такої, що прирівнюється до письмової) згоди Позичальника.
Відповідно до п.11.5 Правил, Договір позики, Графік платежів, додаткові угоди до Договору позики зберігаються в електронному вигляді та доступні Позичальнику в Особистому кабінеті.
До матеріалів справи додано Правила в редакції від 12.08.2021. Доказів того, що на дату укладення договору Первісним кредитором було прийнято Правила в новій редакції матеріали справи не містять.
22 лютого 2022 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено Договір факторингу № 22/02/2022, відповідно до умов якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право грошової вимоги до боржників, у тому числі і за Договором позики № 77511932 від 15.09.2021.
Відповідно до акта прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором факторингу № 22/02/2022 від 22.02.2022, ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів передало», а ТОВ «Вердикт Капітал» прийняло Реєстр Боржників кількістю 12130 та набуло право вимоги до боржників.
Відповідно до Платіжного доручення № 333740001 від 23.02.2022, здійснена оплата лоту згідно з договором факторингу № 22/02/2022 від 22.02.2022.
Згідно з витягом з Додатку № 3 Реєстру Боржників до Договору факторингу №22/02/2022 від 22.02.2022 ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги до відповідача ОСОБА_1 за договором позики № 77511932 від 15.09.2021 із загальною сумою заборгованості 45 020.79 грн (номер у реєстрі боржників:7129).
Згідно з Договором відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги № 10-01/2023 від 10.01.2023 ТОВ «Вердикт Капітал» відступило ТОВ «Коллект центр» право грошової вимоги до боржників, у тому числі за Договором позики № 77511932 від 15.09.2021, що укладений між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 . 
Відповідно до акта прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором №10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.01.2023, ТОВ «Вердикт Капітал» передало, а ТОВ «Коллект центр» прийняло Реєстр Боржників кількістю 207 307 та набуло право вимоги до боржників.
Згідно з витягом з Додатку № 3 Реєстру Боржників до Договору №10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.01.2023 ТОВ «Коллект центр`набуло право вимоги до відповідача ОСОБА_1 за договором позики № 77511932 від 15.09.2021 із загальною сумою заборгованості 45 020.79 грн (номер у реєстрі боржників:26191).
28 лютого 2023 р. ТОВ «Коллект центр» та ТОВ «Вердикт Капітал» уклали Акт зарахування зустрічних однорідних вимог, відповідно до якого сторони підтверджують реальність і обсяги взаємних заборгованостей, що зазначені у п.1 та п.2 цього акту.
Відповідно до наявного в матеріалах справи розрахунку заборгованості, складеного ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» за договором позики № 77511932 від 15.09.2021 загальна заборгованість відповідача станом на 22.02.2022 з урахуванням часткової сплати на загальну суму 5 025.77 грн, становить 45 020.79 грн, з них: 15 001.00 грн залишок суми позики, 30 019.79 грн заборгованість за процентами нарахованими за період з 15.09.2021 по 11.02.2022.
Відповідно до наявного в матеріалах справи розрахунку заборгованості, складеного ТОВ «Вердикт Капітал» за договором позики № 77511932 від 15.09.2021 загальна заборгованість відповідача станом на 10.01.2023 становить 45 023.25 грн, з них: 15 001.00 грн залишок суми позики, заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги 30 019.79 грн, нараховані 3% річних за користування грошовими коштами відповідно до ст.625 ЦК України за період з 22.02.2022 по 23.02.2022 (включно) 2.46 грн, усього на загальну суму 45 023.25 грн.
З цих підстав, зазначаючи про наявність непогашеної заборгованості у відповідача за наведеним договором позики, позивачем подано до суду позов у цій справі.
Мотивувальна частина
Позиція суду першої інстанції
Згідно зі статтею 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення змагальності сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
За умова ч. 6 ст. 19 ЦПК України, для цілей цьогоКодексу малозначними справами є: справи, у яких ціна позову не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК Українисуд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. 
За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Клопотань таких до суду не надходило.
Суд створив учасникам процесу належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів, а також надав сторонам строк для подачі відзиву, відповіді на відзив.
Крім того, кожен з учасників справи має право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема з аргументами іншої сторони, та реагувати на ці аргументи відповідно до вимогЦПК України.
Дослідивши наявні у справі матеріали, суд дійшов висновку, що позов ТОВ «Коллект центр» підлягає до задоволення частково, виходячи з наступного.
Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права
Згідно з частиною третьоюстатті 3 ЦПК Українипровадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Правовідносини між сторонами, які виникли на підставі вищенаведених фактичних обставин, регламентуються такими правовими нормами.
Статтею 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно положень ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Також згідно ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Як передбачено ст. 627 ЦК України, відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до положень стст.526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установленні строки відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а згідно ст.629 ЦК України - договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Також суд приймає до уваги, що у статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 ЗУ «Про електронну комерцію»).
Також статтею 204 ЦК України встановлено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Крім того, ст. 1077 ЦК України встановлено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
На виконання ухвали суду від 08.12.2025 АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» надав інформацію від 22.12.2025 про те, що банком на ім`я ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) було емітовано банківську фізичну картку № НОМЕР_2 . Номер телефону НОМЕР_3 був фінансовим номером телефону та знаходиться в анкетних даних ОСОБА_1 за платіжною карткою НОМЕР_2 з 15.09.2021 по 20.09.2021.
АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» надано Рух коштів (виписку) за картковим рахунком, який був відкритий для обслуговування банківської картки № НОМЕР_2 , за період з 15.09.2021 по 20.09.2021, відповідно до якої 15.09.2021 13:25:06 було зарахування коштів у сумі 15 001.00 грн (UAN).
Враховуючи викладене вище правове регулювання, та встановлені при розгляді цієї справи фактичні обставини, що відповідач, як позичальник, отримав кошти позики по договору, не повернув їх у визначені строки разом зі сплатою відсотків, отже має заборгованість, права вимоги щодо стягнення якої наявні у позивача за укладеним договором факторингу, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги про стягнення коштів є обґрунтованими.
Таким чином, на підставі викладеного вище та враховуючи часткове добровільне погашення відповідачем суми позики за договором № 77511932 від 15.09.2021 в сумі 5 025.77 грн, суд відхиляє як безпідставні доводи сторони відповідача щодо неукладення такого договору та неодержання відповідачем грошових коштів у позику на його підставі.
При цьому слід врахувати, що за змістом частини 6 статті 11 ЗУ «Про електронну комерцію» акцептом пропозиції укласти договір в електронній формі є відповідь особи, якій адресована пропозиція його укласти, про її прийняття надана шляхом:
- надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;
- заповнення формуляра заяви (форми) про прийнятім такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;
- вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до актів цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Згідно з пунктом 1 статті 9 Закону України «Про споживче кредитування» кредитодавець розміщує на своєму офіційному веб-сайті інформацію, необхідну для отримання споживчого кредиту споживачем. Така інформація повинна містити наявні та можливі схеми кредитування у кредитодавця. Споживач перед укладенням договору про споживчий кредит має самостійно ознайомитися з такою інформацією для прийняття усвідомленого рішення.
Відповідач пройшов реєстрацію в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», отримавши відповідний цифровий пароль на номер свого мобільного телефону, що свідчить, про те що він ознайомилася з Правилами (примірним Договором) та іншою наданою інформацією.
Для оформлення кредиту та коштів позики відповідач обрав бажану суму кредиту та строк кредитування; ознайомився з текстом договорів, що пропонувалися для укладання. Правилами, інформацією, зазначеною в статті 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансовий послуг» та іншою необхідною інформацією, шляхом перенаправления (відсилання) до них/неї, що повністю відповідає частині 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», про що відповідач поставив відповідну відмітку в електронній системі Товариства, після чого створив заявку на отримання коштів згідно обраних нею умов.
Ознайомлення в Особистому кабінеті з Паспортом кредиту - інформація, яка надається споживачу до укладення договору (стандартизована форма) в порядку, за формою та за змістом, що передбачені статтею 9 Закону України «Про споживче кредитування» та іншою необхідною інформацією.
Після прийняття Кредитодавцем позитивного рішення щодо надання кредиту Позичальнику Кредитодавець зробив Позичальнику пропозицію в Особистому кабінеті укласти електронний Кредитний договір, який містив усі істотні умови з якими Заявник мав можливість ознайомитись до моменту укладання Кредитного договору.
Після прийняття Позичальником умов Кредитного договору, він уклав з Товариством електронний Кредитний договір, який був підписаний у відповідності до вимог частини 6 та 8 статті 11 і статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», а саме за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
При цьому необґрунтованим є посилання відповідача на правові висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені в постанові від 03.07.2019 у справі №342/180/17 про те, що за відсутності підпису позичальника на Умовах та правилах надання банківських послуг їх не можна вважати складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору, з огляду на те, що такий висновок зроблено у інших кредитних відносинах, які виникли на підставі договору, укладеного в письмовій формі відповідно до ч. 2 ст. 207 ЦК України, а не в електронній формі з особливостями, встановленими Законом України «Про електронну комерцію».
Матеріали справи містять достатньо доказів, з яких вбачається, що між позивачем та відповідачем був укладений договір про надання позики в електронній формі, умови якого позивачем були виконані.
А тому, не вбачається підстав для застосування до спірних правовідносин висновків зроблених Верховним Судом у постанові від 03.07.2019 у справі № 342/180/17.
Після укладання в електронному вигляді зазначеного правочину, позичальнику були надані відповідні кошти від кредитора, права вимоги щодо стягнення заборгованості за якими увійшли до переліку тих, що передані за договорами факторингу позивачу у справі.
Відповідно до положень стст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Доказів належного виконання своїх договірних зобов`язань щодо повернення коштів відповідачем суду не надано. 
Доводи відповідача про те, що позивач не надав суду доказів отримання ним коштів від кредитора в якості позики чи кредиту є не обґрунтованими, оскільки факт їх надання підтверджуються, власне, наявними у матеріалах справи випискою по кредитному рахунку відповідача НОМЕР_2, договором позики від 15.09.2021, який є дійсними в силу приписів ст. 204 ЦК України про правомірність правочинів. При цьому вимог щодо визнання зазначених правочинів недійсними чи встановлення факту їх неукладеності до суду заявлено не було. Зазначений правочин підтверджує факт наявності відповідних правовідносин, їх зміст та погоджені сторонами обставини щодо передання в позику відповідачу коштів у погодженому розмірі.
Відповідачу слід врахувати, що принцип змагальності, закріплений у ст.12 ЦПК України, полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається на підтвердження чи заперечення вимог. При цьому сторони не можуть будувати власну позицію на тому, що вона є доведеною, доки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу сама концепція змагальності втрачає сенс.
Така правова позиція відображена в постанові ВС від 23.10.2019 у справі №917/1307/18.
Отже, відповідач не сплатив своєчасно грошові кошти для погашення позики за договором №77511932 від 15.09.2021.
Відповідно до розрахунку заборгованості, складеного ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» за договором позики № 77511932 від 15.09.2021 загальна заборгованість відповідача станом на 22.02.2022 з урахуванням часткової сплати на загальну суму 5 025.77 грн, становить 45 020.79 грн, з них: 15 001.00 грн залишок суми позики, 30 019.79 грн заборгованість за процентами нарахованими за період з 15.09.2021 по 11.02.2022.
Відповідно до п.1 ч.1ст. 512 ЦК Українипідставою заміни кредитора у зобов`язанні є передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Статтею 514 ЦК Українивстановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Частиною першоюстатті 513 ЦК Українипередбачено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.
Частиною другоюстатті 517 ЦК Українипередбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. За висновками Верховного Суду України, що викладені у постанові № 6-979цс15 від 23 вересня 2015 року, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним.
Якщо боржник не сплачував заборгованість за кредитним договором ні новому, ні старому кредитору, внаслідок чого в останнього утворилася заборгованість, правильним є стягнення заборгованості на користь нового кредитора, оскільки неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі.
Наведені висновки суду узгоджуються з правовою позицією, наведеною у постановах Верховного Суду від 06 лютого 2019 року у справі за № 361/2105/16-ц та від 06 лютого 2018 року у справі за № 278/1679/13-ц, від 06 лютого 2019 року у справі за № 667/11010/14-ц.
Відтак, враховуючи, що відповідач востаннє здійснив часткове погашення суми заборгованості за договором № 77511932 від 15.09.2021 - 04.11.2021, а ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило право вимоги за вказаним договором ТОВ «Вердикт капітал» 22.02.2022.
Водночас згідно з пп. 6.5 п.6 Правил надання грошових коштів у позику ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», у разі неповернення/повернення не в повному розмірі/несвоєчасного повернення Позики та процентів, Позичальнику на таку неповернуту Позику (або її частину) Товариство має право нараховувати Проценти у розмірі, передбаченому Договором позики, за кожен день понадстрокового користування Позикою (або її частиною), починаючи з першого дня такого понадстрокового користування та закінчуючи днем повернення Позики (або її частини) та процентів, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів. Позичальник розуміє та погоджується з тим, що нарахування Процентів на Позику (або її частину) за понадстрокове користування Позикою за Договором позики не є штрафом, пенею чи будь-якою іншою штрафною санкцією в розумінні чинного законодавства, а застосовується виключно в якості процентної ставки на Позику за понадстрокове користування.
Відтак, нарахування процентів відповідачу понад вказаний строк у період з 16.12.2021 по 11.02.2022 є протиправним, а тому належна до стягнення з відповідача сума процентів за договором № 77511932 від 15.09.2021 за період з 15.09.2021 по 15.12.2021 з урахуванням часткової сплати та черговості погашення заборгованості, яка визначена у пп.6.12 п. 6 Правил надання грошових коштів у позику ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ», затверджених рішенням загальних зборів учасників ТОВ «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» наказом №12/08/2021 від 12.08.2021, становить 13 004.16 грн ((104,48х31+103,51х18+688,55+298,52х41) грн -5 025.77грн).
Щодо вимоги позивача в частині стягнення з відповідача 3 % річних за період з 22.02.2022 по 23.02.2022 у сумі 2.46 грн, суд зазначає про таке.
Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Проте, позивачем не враховано положення пункту 15 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, чинного у періоди з 20.03.2019 по 23.02.2022 та з 25.11.2020 по 23.02.2022, відповідно до якого у разі прострочення позичальником у період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби COVID-19, або/та у тридцятиденний строк після дня завершення дії такого карантину виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від обов`язків сплатити на користь кредитодавця (позикодавця) неустойку, штраф, пеню за таке прострочення.
Таким чином, наслідки невиконання цивільно-правових зобов`язань за договорами позики змінились. Зокрема, боржники за такими договорами звільняються від оплати штрафу, пені, трьох відсотків річних, інфляційних втрат та іншої відповідальності.
Постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2023 відмінено з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.
Позивач звернувся з даним позовом до суду 22.09.2025, тобто більш ніж через два роки після дня завершення дії карантину.
Тому, позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача 3 % річних за період з 22.02.2022 по 23.02.2022 у сумі 2.46 грн є безпідставними, оскільки не відповідають приписам пункту 15 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України та не підлягають до задоволення.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
В зв`язку з вищевикладеним, суд прийшов до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача за договором позики№ 77511932 від суму заборгованості 28 005.16 грн, яка складається з: 15 001.00 грн залишок суми позики; 13 004.16 грн заборгованість за процентами нарахованими за період з 15.09.2021 по 15.12.2021.
Щодо розподілу судових витрат між сторонами
Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Понесення позивачем судових витрат у виді судового збору в розмірі 2 422.40 грн із застосуванням понижуючого коефіцієнта 0,8, що передбачено частиною третьою статті 4 Закону України «Про судовий збір» підтверджено випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України.
Відповідно до статті141 ЦПК, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи вищенаведене, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 506.77 грн пропорційно розміру задоволених позовних вимог, виходячи з розрахунку: 28 005.16 грн (розмір задоволених позовних вимог) * 2 422.40 грн (сума сплаченого судового збору) /45 023.25грн (розмір заявлених позовних вимог) = 1 506.77 грн.
Щодо оплати витрат на правову допомогу, суд дійшов до наступного:
У рамках позовної заяви позивачем заявлено вимогу про відшкодування з відповідача витрат на правничу допомогу у сумі 16 000.00 грн.

Відповідно до статті 137 ЦПК витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно з частинами четвертою та п`ятою статті 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 ЦПК України).
Аналогічну правову позицію викладено Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, Верховним Судом у постановах від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19 (провадження № 61-21442св19), від 01 вересня 2021 року у справі № 178/1522/18 (провадження № 61-3157св21).
Судом встановлено, що до клопотання про стягнення судових витрат на правничу допомогу стороною позивача надані докази на підтвердження обсягу понесених позивачем витрат та їх розміру.
Так, відповідно до Витягу з Акту № 13 про надання юридичної допомоги від 31.08.2025, ТОВ «Коллект центр» та АДВОКАТСЬКЕ ОБЄДНАННЯ «ЛІГАЛ АССІСТАНС» погодили надання правових послуг адвокатським обєднанням правових послуг щодо пимусового стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за договором № 77511932: надання усної консультації з вивченням документів (ціна 4 000.00 грн), складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду (ціна 12 000.00 грн), а усього 16 000.00 грн.
Відповідач у відзиві заперечує проти стягнення витрат на професійну правничу допомогу у визначеному позивачем розмірі. Мотивує тим, що стягнення витрат на правову допомогу не повинно перетворитись у спосіб збагачення за рахунок відповідача. Вважає заявлену позивачем суму витрат за декілька годин роботи юристів несправедливою і такою, що створює надмірний індивідуальний тягар. Враховуючи критерії добросовісності, розумності та справедливості, просить суд відмовити у стягненні або зменшити розмір судових витрат на правову допомогу, посилаючись на завищений розрахунок часу наданих послуг та неспівмірність їх зі складністю справи.
З огляду на наявність заперечень відповідача проти стягнення витрат на професійну правничу допомогу, беручи до уваги характер правовідносин у цій справі, проаналізувавши обсяг наданих адвокатом послуг, розмір задоволених позовних вимог, суд прийшов до висновку, що заява представника позивача про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу підлягає частковому задоволенню на суму 5 000.00 грн.
Зазначений розмір витрат на професійну правничу допомогу відповідатиме критерію реальності наданих адвокатських послуг, розумності їхнього розміру, конкретним обставинам справи, з урахуванням її складності, необхідних процесуальних дій сторони, що узгоджується з правовими висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19).
Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Керуючись стст. 7, 141, 191, 258, 259, 263-265, 268, 272, 352, 354-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -
Ухвалив:
Позов задовольнити частково. 

Стягнути з ОСОБА_1 (дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» (код ЄДРПОУ: 44276926), заборгованість за Договором №77511932 від 15.09.2021 у загальному розмірі 28 005.16 грн, витрати зі сплаті судового збору у розмірі 1 506.77 грн та на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000.00 грн, а усього 34 511 (тридцять чотири тисячі п`ятсот одинадцять) грн 93 коп. 
У задоволенні позовних вимог в іншій частині - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (частина п`ята статті 268 ЦПК).

Інформація про сторони та інших учасників справи:
позивач ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» ЄДРПОУ: 44276926, місце знаходження: вул. Мечнікова, буд. 3, офіс 306, м. Київ, 01133, Україна; представлене керівником Ткаченко Марією Миколаївною;
відповідач ОСОБА_1  РНОКПП:НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя А. І. Косар