Справа №757/22995/25-а
Провадження №2-а/760/398/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«21» січня 2026 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва у складі головуючої судді Тесленко І.О. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (у письмовому провадженні) справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

ВСТАНОВИВ:
15 вересня 2025 року ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 28 травня 2025 року позовну заяву ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, передано за підсудністю до Солом`янського районного суду міста Києва.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що Інспектором 4 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції в місті Києві старшим лейтенантом поліції Ящуком О.Л. 11.04.2025 року, о 17 год. 20 хв., за адресою: м. Київ, Печерський район, бул. Лесі Українки, відносно ОСОБА_1 , було винесено постанову серії ЕНА № 4478333 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1190 гривень за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП. Вважає зазначену постанову незаконною та необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню з наступних підстав. Так, ОСОБА_1 , 11.04.2025 о 17 год. 20 хв., здійснював рух по бульвару Лесі Українки, Печерського р-н, м. Києва, попереду його авто, рухалось службове авто патрульної поліції, останні, побачивши в дзеркало заднього бачення, що його державний номерний знак був прикріплений під лобовим склом, вирішили дати перевагу в русі, об`їхали ззаду та зупинили. В свою чергу, повідомляє про те, що незадовго до даної події, за пару годин, в процесі керування автомобілем, через те, що деякий час їхав по проїзній частині, де було дуже неякісне дорожнє покриття, багато ям, з явними ознаками потреби в ремонтних аварійних роботах, в результаті чого кріплення для д.н.з. зламалось та його номерний знак злетів з відведеного місця. Вирішити цю проблему оперативно та негайно, не було можливим, тому було прийнято рішення прикріпити даний номерний знак під лобове скло, точніше просто положити на деякий час, для того, щоб найближчим часом відремонтувати номерну рамку та прикріпити номерний знак. Однак, після того, як його зупинили працівники поліції, в ході спілкування, останні поводили себе не компетентно, а саме: один із них, в процесі розмови, без попередження, пішов по своїм справам, розмовляти по телефону, інший, його напарник, запитав чому в нього номерний знак не у встановленому місці, та не вислухавши, попросив мої документи, після чого, також, без попередження, пішов у своє службове авто, для складання адміністративних матеріалів. Через деякий час позивач вийшов зі свого авто, підійшов до поліцейського авто та після того як останній поцікавився про те, що відбувається, працівник поліції, з вікна авто, протягнув йому «якийсь документ» (так як по іншому уповноважена особа не повідомила, про те що це є постанова про адміністративне правопорушення, не провела розгляд справи та не повідомила йому його права), поліцейський лише відповів наступним чином: «це є штраф, оплатиш - і все буде добре, в тебе є 15 днів на оскарження!». Хіба так написано в законодавстві? Обурений даною ситуацією та обставинами, звертає увагу на ряд допущених помилок та неправомірних дій працівників Управління патрульної поліції в місті Києві: 1. Порушення порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення. Згідно з ч. ст. 278 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, та за обов`язковим з`ясуванням всіх обставин справи. В його випадку, розгляд справи поліцейськими не було проведено належним чином, точніше зовсім не проведено, також, йому не було надано можливості надати свої пояснення, докази або заперечення. 2. Непредставлення уповноважених осіб при складанні адміністративних матеріалів. Відповідно до ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський зобов`язаний повідомити своє прізвище, посаду та показати на вимогу своє службове посвідчення. У його випадку, поліцейські не представились по суті, чим порушили законодавчі вимоги та поставили під сумнів свою компетенцію та правомірність дій. В позивача є підстава вважати, що посвідчення поліцейські не мали, так як один із них повідомив лише, що він «старший сержант поліції», а постанова винесена «старшим лейтенантом Ящуком О. Л. » 3. Відсутність відеофіксації правопорушення та процесу складання адміністративних матеріалів. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 251 КУпАП, доказами у справі можуть бути відеозаписи. У його випадку, відеофіксація не велась, або його не було повідомлено, що згідно ст. 40 «Про Національну поліцію» ведеться постійна фото- та відео- фіксація, або дана інформація не була надана задля підтвердження факту вчинення правопорушення, що ставить під сумнів об`єктивність та законність складання постанови. 4. Недотримання тактовної поведінки поліцейськими при фіксації обставин та складанні адміністративних матеріалів. Відповідно ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», працівники поліції зобов`язані діяти відкрито, законно та дотримуватись встановлених норм службової поведінки при спілкуванні з громадянами. Поведінка уповноважених осіб в даній ситуації, яка склалась, суперечить вимогам прозорості та фіксації фактичних обставин правопорушення та є грубим порушенням законності та службових стандартів. 5. Враховуючи вищевикладене, є підстава вважати, що мала місце неформальна мотивація з натяком на неправомірну вигоду. Сукупність дій поліцейських свідчать про ознаки можливої корупційної мотивації, зокрема: Поліцейські вели неформальну та пасивну розмову, уникаючи чітких формулювань та не роз`яснюючи права, передбачені ст. 268 КУпАП. Один із поліцейських залишив місце спілкування для телефонної розмови, що виглядає як навмисне затягування процесу з метою створення умов для «домовленості». Інший поліцейський, отримавши документи, пішов до службового автомобіля без пояснень та без його присутності складати адміністративні матеріали. Такий порядок дій суперечить стандартній процедурі, що створює враження неформального пошуку вирішення питання в обхід закону, зокрема через можливе очікування неправомірної вигоди. Ці обставини, разом із грубими порушеннями процедури фіксації та складання матеріалів, дають підстави вважати, що дії поліцейських могли мати не лише службовий характер, а й містити натяки на вирішення ситуації «неофіційно». Враховуючи викладене, постанова винесена з грубим порушенням норм процесуального та матеріального права, що є підставою для її скасування. З врахуванням наведеного просив скасувати постанову серії ЕНА № 4478333 від 14.04.2025 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесену Інспектором 4 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції в місті Києві старшим лейтенантом поліції Ящуком О.Л. про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1190 гривень за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП; провадження у справі про адміністративне правопорушення за фактом вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121-3 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29 вересня 2025 року справу передано до провадження судді Тесленко І.О. Фактично справу передано судді згідно реєстру передачі справ 30 вересня 2025 року.
16 жовтня 2025 року від позивача до суду надійшла заява про усунення недоліків.
Ухвалою Солом?янського районного суду міста Києва від 23 жовтня 2025 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито спрощене позовне провадження за адміністративним позовом; постановлено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (у письмовому провадженні), за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Інших процесуальних дій не вчинялось.
17 грудня 2025 року від відповідача на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву у якому зазначено наступне. Вважає, що викладені твердження позивача є хибними, а позовні вимоги безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню судом, виходячи з наступного. Відповідно, до оскаржуваної постанови, 11.04.2025 о 17 год. 11 хв. м. Києві по бул. Лесі Українки, Позивач керував транспортним засобом Mersedes-benz С300 номерний знак НОМЕР_1 , із неправильно встановленим переднім ДНЗ, а саме ДНЗ був розташований під лобовим склом в салоні авто на торпеді, що суперечить вимогам ДСТУ, чим порушив п. 2.9 в Правил дорожнього руху затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 121-3 КУпАП. Внаслідок чого Позивач був притягнутий до адміністративної відповідальності шляхом накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1190 грн. 00 коп. 11.04.2025 близько 17 год. 11 хв. під час патрулювання екіпажом управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції у м. Києві, по бул. Лесі Українки, було виявлено транспортний засіб Позивача Mersedes-benz С300 номерний знак НОМЕР_2 , передній номерний знак знаходився під лобовим склом автомобіля, а не в належному для цього місці, разом з тим покажчики повороту були червоного кольору. Після зупинки даного транспортного засобу, Інспектори підійшовши до автомобіля, представились та поінформував про причину зупинки транспортного засобу, а також повідомив, що відповідно до ДСТУ України знаки на транспортних засобах треба встановлювати лише в передбачених за конструкцією місцях, зазначених виробником, за що передбачена адміністративна відповідальність. Надалі було висунуто вимогу пред`явити реєстраційні документи, а саме: посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, а також чинний поліс обов`язкового страхування. Інспектором повідомлено, що відносно водія за сумісництвом Позивача буде здійснено розгляд адміністративної справи, щодо притягнення до адміністративної відповідальності. Оцінивши докази у справі про адміністративне правопорушення за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, врахувавши значність вчиненого правопорушення, поліцейський, керуючись законом та правосвідомістю, керуючись статтями 268, 278, 279 КУпАП та пункту 9 Розділу III Інструкції, Інспектор постановив визнати винним Позивача у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, та накласти на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1190 грн. 00 коп., що в межах санкції даної статті. Після чого Позивача було ознайомлено з винесеною Постановою, та повідомлено йому порядок її оскарження, та наслідки її невиконання, передбачені ст. ст. 307, 308 КУпАП. Отже, взявши до уваги викладене вище, Інспектор діяв виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначений чинним законодавством, а Постанова винесена з дотриманням всіх вимог встановлених КУпАП та Інструкцією, отже позов не підлягає задоволенню. Отже, просить суд звернути увагу, що відповідно до частини 1 статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Щодо доводів позивача в позовній заяві, що Інспектором не дотримано положень статтей 278, 279 КУпАП, потрібно зазначити, що такі на спірні правовідносини не розповсюджуються, оскільки у даному випадку КУпАП передбачає спеціальну, спрощену процедуру притягнення особи до адміністративної відповідальності - винесення постанови на місці вчинення правопорушення, оскільки на справи, які віднесено до компетенції Національної поліції розповсюджено вимоги частини 4 статті 258, відповідно до якої, постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься на місті вчинення правопорушення. Такого висновку також дійшов Київський апеляційний адміністративний суд у своєму рішенні від 06.06.2018 справа №755/5170/18. Водночас, Позивач не доводить дані обставини на яких ґрунтується його позовні вимоги. Зауважують, що порушення процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення Інспектором не впливає на суть вчиненого порушення та не є підставою для задоволення позовних вимог. Такого висновку також дійшов Київський апеляційний адміністративний суд у своєму рішенні 761/4629/17 від 30.10.2017. З врахуванням наведеного просив відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 у повному обсязі.
Позивач правом на подання відповіді на відзив не скористався.
Дослідивши матеріали справи суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі ЕНА №4478333, винесеної інспектором 2 взводу 4 роти 4 бат. ПОЛК-1 Управління патрульної поліції в місті Києві старшим лейтенантом поліції Ящук О.Л. щодо ОСОБА_1 , 11.04.2025 17:11 м. Київ, бульвар Лесі Українки, водій вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 121-3 КУпАП (а.с. 7).
При цьому, матеріали справи не містять будь - яких доказів на підтвердження зазначення у спірній постанові про будь - яку фіксацію правопорушення та / або про наявність інших доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення.
Будь - яких інших доказів надано учасниками до матеріалів справи не було.
Частиною 1 статті 121 - 3 КУпАП, передбачена відповідальність за керування або експлуатація транспортного засобу без номерного знака, з номерним знаком, що не належить цьому засобу або не відповідає встановленим зразкам або вимогам, з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, перевернутим чи неосвітленим, закритим іншими предметами (в тому числі прозорими), з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, забрудненим номерним знаком, якщо така забрудненість не дає можливості чітко визначити символи або буквено-числову комбінацію номерного знака з відстані двадцяти метрів, а так само вчинення інших дій, спрямованих на умисне приховування номерного знака.
Відповідно до п.30.2. Правил дорожнього руху, на механічних транспортних засобах (за винятком трамваїв і тролейбусів) і причепах у передбачених для цього місцях встановлюються номерні знаки відповідного зразка.
Як вбачається з п.1.10. Правил дорожнього руху, водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.
Таким чином, зазначеними нормами передбачено обов`язок водіїв, зокрема, забезпечувати належне встановлення у передбачених для цього місцях на механічних транспортних засобах номерні знаки відповідного зразка.
При цьому, суду не було надано будь - яких належних та допустимих доказів того, що позивачем 11.04.2025 року було вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121-3 КУпАП.
Крім того, суд враховує, що підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення - сукупності юридичних ознак (об`єктивних і суб`єктивних), що визначають вчинене протиправне діяння як конкретне адміністративне правопорушення. Склад правопорушення є єдиною та головною підставою для юридичної відповідальності.
При цьому, матеріали справи не містять у собі доказів наявності суб`єктивної та об`єктивної сторони зазначеного адміністративного правопорушення.
Згідно ч. 3 ст. 288 КУпАП, постанову по справі про адміністративне правопорушення іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.
Тобто, оскарження постанови про адміністративне правопорушення, яка була складена в порядку КУпАП відбувається з врахуванням особливостей КАС України.
Це узгоджується з правовою позицією, яка викладена у постанові Касаційного адміністративного суду Верховного Суду у справі №524/5536/17 від 15.11.2018 року.
Згідно ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.
Матеріали справи, станом на момент розгляду справи, не містять будь - яких належних та допустимих доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121-3 КУпАП.
Статтею 23 Закону України «Про Національну поліцію» від 2 липня 2015 року №580-VIII встановлено основні повноваження поліції.
Як вбачається з п. 11 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 року №580-VIII, поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.
Згідно з ч. 4 ст. 258 КУпАП, у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України "Про Національну поліцію" від 2 липня 2015 року №580-VIII, поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.
Отже, згідно Конституції України та Закону України "Про Національну поліцію" від 2 липня 2015 року №580-VIII, поліцейський, під час виконання своїх службових обов`язків, зобов`язаний діяти виключно на підставі у порядку у межах повноважень та у спосіб визначений Конституцією України, Законами України, зокрема КУпАП, іншими нормативно - правовими актами, що регламентують діяльність поліції.
В силу вимог встановлених правил ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року № 3353-XII, учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху: створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам. При цьому водій має право відступати від вимог Закону та відповідно правил дорожнього руху лише в умовах дії непереборної сили або коли іншими засобами неможливо запобігти власній загибелі чи каліцтву громадян.
Згідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановленому законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі додержання законності.
Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 р. (Заява № 16437/04), зазначив, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом" (див. вищенаведене рішення у справі "Авшар проти Туреччини" (Avsar v. Turkey), п. 282). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно - правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Таким чином, закон покладає на відповідача обов`язок довести законність та обґрунтованість прийнятого ним рішення, направленого на переслідування особи позивача в порядку КУпАП.
Матеріали справи не містять будь - яких належних та допустимих доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121-3 КУпАП.
З врахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121-3 КУпАП.
Отже, підсумовуючи викладене, суд вважає позовні вимоги позивача до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі ЕНА №4478333 від 11.04.2025 року, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
Також, частиною 1 статтею 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір в сумі 605,60 грн., згідно платіжної інструкції від 16.05.2025 року та платіжної інструкції від 16.10.2025 року (а.с. 39).
З огляду на те, що суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, сплачений позивачем судовий збір у сумі 605,60 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2, 4, 139, 227, 244, 246 - 248, 250, 251, 286, 293 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:
адміністративний позов  ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, -задовольнити.
Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі ЕНА №4478333 від 11.04.2025 року, якою притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, - скасувати.
Провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
Стягнути з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (місцезнаходження: 03048, місто Київ, вул. Федора Ернста, буд. 3, код ЄДРПОУ 40108646), за рахунок бюджетних асигнувань на користь  ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) судовий збір в сумі 605,60 грн.
Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо протягом десяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи:
Позивач:  ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 );
Відповідач: Департамент патрульної поліції Національної поліції України (місцезнаходження: 03048, місто Київ, вулиця Федора Ернеста, будинок 3, ЄДРПОУ 40108646).

Суддя І.О. Тесленко