П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
——————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2026 р.	м. Одеса	Справа № 420/19965/25	

Перша інстанція: суддя Танцюра К.О.,
повний текст судового рішення
складено 30.10.2025, м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді –	Кравченка К.В.,	
судді –	Джабурія О.В.,	
судді –	Вербицької Н.В.,	
при секретарі - Марченко І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Громадської організації «Осіб з інвалідністю «Незламні Українці» на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2025 року по справі за позовом Громадської організації «Осіб з інвалідністю «Незламні Українці» до Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради, третя особа - Управління патрульної поліції Одеської області, про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:
В червні 2025 року Громадська організація «Осіб з інвалідністю «Незламні Українці» (надалі – Громадська організація, позивач) звернулась до суду з адміністративним позовом до Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради (надалі – Департамент, відповідач), третя особа - Управління патрульної поліції Одеської області, в якому заявила наступні позовні вимоги:
- визнати протиправними дії службових осіб Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради щодо відмови підготувати та направити до Управління патрульної поліції в Одеській області проєктну документацію щодо облаштування світлофорного об`єкту за адресою: вул. Фонтанська дорога, 14а, в м. Одесі; 
- зобов`язати Департамент транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради підготувати та направити до Управління патрульної поліції в Одеській області проєктну документацію щодо облаштування світлофорного об`єкту за адресою: вул. Фонтанська дорога 14а, в м. Одесі.
Викладене в позовній заяві обґрунтування позовних вимог полягає в тому, що Громадська організація неодноразово зверталась до Управління патрульної поліції Одеської області та до Одеського міського голови із заявами стосовно внесення змін до організації дорожнього руху на нерегульованому пішохідному переході за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 14а, шляхом встановлення на цьому переході світлофорного об`єкту, оскільки цей пішохідний перехід є небезпечним. Однак такі заяви були залишені без задоволення, що на думку позивача вказує на незабезпечення відповідачем вимог Конституції України в частині захисту життя і здоров`я людини, та створює ризики для життя і здоров`я людей. 
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2025 року в задоволенні позову відмовлено. 
Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги. 
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступного. 
Як вбачається з матеріалів справи, голова Громадської організації «Осіб з інвалідністю «Незламні Українці» з лютого по квітень 2025 року неодноразово звертався до Управління патрульної поліції Одеської області та до Одеського міського голови із заявами (заяви від 03.02.2025 №31, від 21.02.2025 №32 та від 30.04.205 №33, відповідно) стосовно внесення змін до організації дорожнього руху шляхом встановлення світлофорного об`єкту на нерегульованому пішохідному переході за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 14а, посилаючись на те, що користування даним пішохідним переходом з урахуванням інтенсивності руху є небезпечним, а поруч знаходиться дитячий садок і значна кількість будівель, де мешкають люди, у тому числі з числа осіб з інвалідністю, а вказаний нерегульований пішохідний перехід є єдиним і не завжди безпечним шляхом перетину проїзної частини вулиці Фонтанська дорога.
Вказані заяви позивача були розглянуті як Департаментом транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради, так і Управлінням патрульної поліції Одеської області, які направляли в адрес позивача свої відповіді (від 19.02.2026, від 21.03.2025, від 03.04.25, від 23.04.2025, від 25.04.2025, від 12.05.2025), в яких викладена позиція цих суб`єктів владних повноважень про відсутність підстав для встановлення світлофору на вказаному перехресті. Така позиція обґрунтовується тим, що відповідно до пункту 7.10 ДСТУ 4092-2002 «Безпека дорожнього руху. Світлофори дорожні. Загальні технічні вимоги, правила застосовування та вимоги безпеки» (надалі - ДСТУ 4092-2002) для встановлення світлофору має виконуватися умова, коли протягом 8 годин робочого дня середньогодинна інтенсивність руху транспортних засобів не менша за 600 одиниць на годину головною дорогою в двох напрямках та 150 пішоходів переходять проїзну частину в одному найбільш завантаженому напрямку в кожну із тих же 8 годин. За результатами проведеної 13.03.2025 представниками Департаменту та Управління ПП виїзної наради з проведенням замірів інтенсивності руху транспорту і пішоходів, результати якої відображені в акті від 13.03.2025, при проведені замірів за адресою м. Одеса, вул. Фонтанська дорога 14а виявлено рух 684 автомобілів та 132 пішоходів, що не відповідає вимогам п.7.10 вищевказаного ДСТУ для встановлення світлофора на вказаному перехресті. Разом із тим, з метою підвищення безпеки учасників дорожнього руху, нерегульований пішохідний перехід за адресою: вул. Фонтанська дорога, 14а, додатково облаштований системою світлодіодного освітлення.
Не погоджуючись з такими доводами Департаменту та Управління ПП, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Відмовляючи в задоволені позовних вимог, суд першої інстанції погодився з доводами Департаменту та Управління ПП про відсутність визначених пунктом 7.10 ДСТУ 4092-2002 умов для встановлення світлофору на вказаному перехресті.
В апеляційній сказі апелянт вказує на втрату чинності ДСТУ 4092-2002, нормами якого обґрунтовані відмови, а також не погоджується з правильністю здійснених відповідачем та третьою особою замірів інтенсивності руху транспорту та посилається на незалучення відповідачем під час проведення таких замірів фахівців Державного підприємства «Національний інститут розвитку інфраструктури» Державного підприємства «Національний інститут розвитку інфраструктури».
Надаючи оцінку висновкам суду першої інстанції та доводам апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до частини 1 ст.16 Закону України «Про автомобільні дороги» вулиці і дороги міст та інших населених пунктів знаходяться у віданні органів місцевого самоврядування і є комунальною власністю.
Статтею 17 цього ж закону встановлено, що управління функціонуванням та розвитком вулиць і доріг міст та інших населених пунктів здійснюється відповідними органами місцевого самоврядування, у віданні яких вони знаходяться.
Згідно зі ст.6 Закону України «Про дорожній рух» до компетенції міських рад та їх виконавчих органів, районних рад та районних державних адміністрацій у сфері дорожнього руху належить, зокрема організація дорожнього руху на території міста і району згідно з відповідними генеральними планами, проектами детального планування та забудови населених пунктів, автоматизованих систем керування дорожнім рухом, комплексних транспортних схем і схем організації дорожнього руху та з екологічно безпечними умовами.
Статтею 9 Закону України «Про дорожній рух» також передбачено, що до компетенції власників автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважених ними органів у сфері дорожнього руху належить, в тому числі, обладнання доріг, вулиць та залізничних переїздів технічними засобами регулювання дорожнього руху та їх утримання.
З наведених нормативних положень слідує, що питання організації дорожнього руху в межах населеного пункту, в тому числі обладнання доріг, вулиць та залізничних переїздів такими технічними засобами дорожнього руху, як світлофори, віднесені до повноважень відповідних органів місцевого самоврядування, у віданні яких вони знаходяться.
В місті Одеса повноваження щодо організації дорожнього руху покладені на Департамент транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху, який діє на підставі відповідного Положення про Департамент транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху, затвердженого рішенням Одеської міської ради від 27.09.2023 №1459-VІІІ, основними завданнями якого згідно п.п. 2.1.3, 2.1.4 цього положення є: впровадження заходів щодо сприяння розвитку, вдосконаленню та організації ефективного функціонування вулично-дорожньої мережі міста у межах “червоних ліній” та інфраструктури дорожньо-транспортного комплексу міста, телекомунікаційних мереж; організація заходів із безпеки дорожнього руху на території м. Одеси у межах повноважень, визначених чинним законодавством України.
Аналіз долучених до матеріалів справи заяв позивача до Департаменту патрульної поліції та до Одеського міського голови свідчить про те, що ці звернення направлені на підвищення безпеки дорожнього руху на нерегульованому пішохідному переході за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 14а, який позивач вважає небезпечним для пішоходів, а особливо для осіб з інвалідністю, і на думку позивача рівень безпеки на вказаному пішохідному переході має бути підвищений шляхом внесення змін до організації дорожнього руху з встановленням світлофорного об?єкту.
Виходячи із суті звернень позивача, саме до повноважень відповідача віднесено вирішення таких заяв. 
Як вже заначено вище, відмови відповідача та третьої особи у вжитті відповідних заходів на підвищення безпеки дорожнього руху на вищевказаному пішохідному переході обґрунтовані тим, що за результатами проведеної 13.03.2025 виїзної наради з проведенням замірів інтенсивності руху транспорту і пішоходів на цій ділянці виявлено рух 684 автомобілів та 132 пішоходів, що на думку відповідача та третьої особи не відповідає вимогам п.7.10 вищевказаного ДСТУ для встановлення світлофора на вказаному перехресті.
Вирішуючи питання про те, чи обґрунтовано відповідач відмовив позивачу у внесенні змін до організації дорожнього руху на вказаній ділянці автомобільної дороги та встановлення на цій ділянці світлофорного об??єкту, колегія суддів виходить з наступного.
Згідно з ч. 1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно – правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.
Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень суди перевіряють чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Колегія суддів вважає, що надані відповідачем відмови у задоволенні заяв позивача про внесення змін до організації дорожнього руху на нерегульованому пішохідному переході за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 14а не відповідають в повній мірі критеріям, визначеним ч.2 ст. 2 КАС України, оскільки такі відмови здійснені без врахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), зокрема, без врахування інформації про аварійність на вказаній ділянці дороги за останній рік, яка наведена у відповідях Управління патрульної поліції Одеської області від 21.03.2025 №6681/41/13/07/01-2025, від 23.04.2025 №9626/41/13/07/02-2025 (а.с.9-13).
Така інформація щодо аварійності в обов`язковому порядку повинна була бути врахована відповідачем при вирішенні питання щодо наявності або відсутності умов для встановлення світлофорного об?єкту згідно вимог ДСТУ 4092-2002, які були чинними на час розгляду звернень позивача.
Так, відповідно до пункту 7.10 ДСТУ 4092-2002 транспортні світлофори типів 1, 2 і пішохідні світлофори треба встановлювати за наявності хоча б однієї із таких п`яти умов. 
УМОВА 1. Протягом 8 год робочого дня середньогодинна інтенсивність руху транспортних засобів не менша зазначеної в таблиці 9;
УМОВА 2. Протягом 8 год робочого дня середньогодинна інтенсивність руху транспортних засобів не менша: 600 од./год (для доріг з розділовою смугою — 1000 од./год) головною дорогою в двох напрямках; 150 пішоходів переходять проїзну частину в одному найбільш завантаженому напрямку в кожну із тих же 8 год. Для населених пунктів із чисельністю мешканців менше ніж 10 тис. чол. нормативи за умовами 1 та 2 становлять 70% зазначених;
УМОВА 3. Існує проміжок часу в 1-ну годину, протягом якого виконується умова 2. 
УМОВА 4. Умови 1 та 2 одночасно виконуються за кожним окремим нормативом не менше ніж на 80%. 
УМОВА 5. За останні 12 місяців на перехресті скоєно не менше трьох дорожньо-транспортних пригод, яких можна було б запобігти за наявності світлофорної сигналізації (наприклад, зіткнення транспортних засобів, що рухаються з поперечних напрямків, наїзди транспортних засобів на пішоходів, що переходять дорогу, зіткнення між транспортними засобами, що рухаються в прямому напрямку та тих, що повертають ліворуч із зустрічного напрямку). До того ж умови 1 або 2 повинні виконуватись не менше ніж на 80%.
Як слідує зі змісту наданих відповідачем відповідей на заяви позивача, відповідач обґрунтував відмову у встановленні світлофорного об?єкту тим, що результати замірів інтенсивності руху транспорту і пішоходів на цій ділянці (684 автомобілів та 132 пішоходів) не підпадають під умову №2 пункту 7.10 ДСТУ 4092-2002 для встановлення світлофора на вказаному перехресті. 
Разом з тим, у відповідях Управління патрульної поліції Одеської області від 21.03.2025 №6681/41/13/07/01-2025 та від 23.04.2025 №9626/41/13/07/02-2025 (а.с.9-13) міститься інформація про те, що згідно проведеного аналізу аварійності біля нерегульованого пішохідного переходу, який розташований за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 14а в період з початку 2024 року до лютого 2025 року було зафіксовано 6 дорожньо-транспортних пригод, з яких 1 дорожньо-транспортна пригода із травмованими.
Колегія суддів вважає, що зазначена інформація про аварійність на вказаній ділянці дороги в сукупності з результатами замірів інтенсивності руху транспорту і пішоходів на цій ділянці підпадають під умову №5 пункту 7.10 ДСТУ 4092-2002 для встановлення світлофорного об?єкту, оскільки на цій ділянці протягом останніх 12 місяців скоєно більше трьох дорожньо-транспортних пригод, а тому умови 1 або 2 повинні виконуватись не менше ніж на 80%, тобто 480 автомобілів (600х80%) та 120 пішоходів (150х80%).
На час розгляду заяв позивача, зазначена інформація про аварійність на вказаній ділянці дороги повинна була бути в розпорядженні відповідача в силу приписів пункту 1 розділу ІІ Порядку виявлення аварійно-небезпечних ділянок та місць концентрації дорожньо-транспортних пригод, затвердженого Наказом Міністерства інфраструктури України від 12.08.2022 №598, згідно з яким орган управління, яким є відповідний орган місцевого самоврядування щодо вулиць і доріг міст та інших населених пунктів, щороку до 15 березня здійснює виявлення місць (ділянок) концентрації ДТП та аварійно-небезпечних ділянок станом на 31 грудня попереднього календарного року на підставі інформації про ДТП, яку вони отримують засобами єдиної інформаційної системи МВС або від органу (підрозділу) Національної поліції на підставі запиту протягом 30 днів.
З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що відповідач необґрунтовано відмовив позивачу у внесенні змін до організації дорожнього руху на вказаній ділянці автомобільної дороги та встановлення на цій ділянці світлофорного об?єкту, з посиланням на невідповідність інтенсивності руху умовам пункту 7.10 ДСТУ 4092-2002.
Колегія суддів також зазначає, що з 01.05.2025 набули чинності ДСТУ 4092:2024 «Безпека дорожнього руху. Світлофори дорожні. Загальні технічні умови» (надалі – ДСТУ 4092-2024), якими визначаються вимоги до світлофорного регулювання в Україні.
Пунктом 11.25 чинного да даний час ДСТУ 4092-2024 рекомендовані умови для впровадження світлофорного регулювання на автомобільних дорогах, зокрема:
- за умовою 2 середнє значення між ранковим і вечірнім піковими значеннями інтенсивності руху транспортних засобів (далі - ТЗ) становить не менше ніж 600 авт./год (для доріг із розділювальною смугою - 1 000 авт./год) головною дорогою в двох напрямках та не менше ніж 150 пішоходів та/або велосипедистів перетинають проїзну частину цієї дороги в одному найзавантаженішому напрямку;
- за умовою 4 за останні 12 місяців на перехресті скоєно не менше ніж три дорожньо-транспортні пригоди (далі - ДТП), яких можна було б запобігти за наявності світлофорної сигналізації (наприклад, зіткнення ТЗ, що рухаються з поперечних напрямків; наїзди ТЗ на пішоходів, які переходять дорогу; зіткнення ТЗ, що рухаються в прямому напрямку, й тих, що повертають ліворуч із зустрічного напрямку), а також умови 1 або 2 повинні виконуватися не менше ніж на 80 %.
Отже, встановлена відповідачем інтенсивність руху транспорту і пішоходів на вказаній ділянці (684 автомобілів та 132 пішоходів) з урахуванням наведеної інформації про аварійність на вказаній ділянці дороги також відповідає і умові №4 пункту 11.25 чинного на даний час ДСТУ 4092-2024.
Такий висновок колегії суддів також підтверджується і відповіддю Державного підприємства «Національний інститут розвитку інфраструктури» від 15.01.2026 №19.2-16-23-09/151-33, яку було надано на запит П`ятого апеляційного адміністративного суду по даній справі від 13.01.2026, в якій ДП «НІРІ» зазначило, що «з огляду на повне задоволення умови 4 (якщо вважати, що ДТП саме такі, які нею визначені), то серед можливих варіантів покращення безпеки руху в цьому місці влаштування світлофорного об`єкта є найдоцільнішим варіантом. Особливо це актуально, ураховуючи рух на цьому пішохідному переході осіб з інвалідністю».
Слід зазначити, що Державне підприємство «Національний інститут розвитку інфраструктури» є головною науково-дослідною установою України з питань будівництва ремонту та утримання об`єктів інфраструктури, до повноважень якої, в тому числі, також віднесені і повноваження щодо перевірки безпеки автомобільних доріг та визначення відповідності організації дорожнього руху на дослідній ділянці дороги вимогам безпеки дорожнього руху.
Посилання представника відповідача під час судового засідання суду апеляційної інстанції на те, що умова №5 пункту 7.10 ДСТУ 4092-2002 стосується дорожньо-транспортних пригод саме на перехрестях, а не на пішохідних переходах, колегія суддів відхиляє, оскільки вищевказаний нерегульований пішохідний перехід знаходиться в безпосередній близькості до нерегульованого перехрестя з вулицею Леся Курбаса (тристороннє (Т-подібне) перехрестя), з якої здійснюється виїзд на вул. Фонтанська дорога в двох напрямках.
Вирішуючи питання про спосіб захисту прав та інтересів позивача, який може бути застосований судом у спірних правовідносинах з урахуванням встановленої колегією суддів необґрунтованості відмови відповідача у задоволенні заяв позивача щодо внесення змін до організації дорожнього руху на вказаній ділянці автомобільної дороги та встановлення на цій ділянці світлофорного об?єкту, колегія суддів виходить з наступного.
На відміну від положень пункту 7.10 ДСТУ 4092-2002, якими визначені імперативні вимоги для встановлення світлофорних об`єктів за наявності хоча б однієї із п`яти умов, які передбачені цим пунктом, пункт 11.25 чинного на даний час ДСТУ 4092-2024 передбачає, що світлофорне регулювання за допомогою транспортних світлофорів типів 1, 2 та пішохідних світлофорів рекомендовано впроваджувати за наявності хоча б однієї з умов, передбачених цим пунктом.
Тобто, встановлена колегією суддів відповідність умові №4 пункту 11.25 чинного на даний час ДСТУ 4092-2024 свідчить про рекомендаційних характер для облаштування світлофорного об`єкта, як найдоцільнішого варіанту серед можливих варіантів покращення безпеки руху ні цій ділянці дороги, про що і зазначено у відповіді Державного підприємства «Національний інститут розвитку інфраструктури» від 15.01.2026 №19.2-16-23-09/151-33.
Колегія суддів зазначає, що світлофорний об`єкт згідно Закону України «Про автомобільні дороги» є одним з видів спеціальних технічних засобів, які призначені для організації та регулювання дорожнього руху, до яких також відносяться дорожні знаки, інформаційні табло, дорожня розмітка, сигнальні стовпчики, транспортні та пішохідні огородження різних типів, тощо, використання яких направлено на забезпечення безпеки автомобільних доріг. 
Статтею 1 Закону України «Про автомобільні дороги» визначено, що безпека автомобільних доріг – це сукупність засобів, конструкцій, пристроїв, споруд, характеристик та показників (у тому числі інженерних, конструкторських, технічних, проектних, архітектурних, технологічних та інших рішень), при врахуванні та застосуванні яких забезпечується запобігання та зменшення кількості дорожньо-транспортних пригод та тяжкості їх наслідків.
Стаття 50 Закону України «Про автомобільні дороги» регулює питання управління безпекою автомобільних доріг, і містить зокрема такі положення, які підлягають застосуванню при вирішенні даного спору:
- управління безпекою автомобільних доріг здійснюється шляхом організації та проведення аудиту безпеки автомобільних доріг, перевірок безпеки автомобільних доріг, виявлення аварійно-небезпечних місць (ділянок) та місць концентрації дорожньо-транспортних пригод та ліквідації їх причин (ч.1);
- перевірка безпеки автомобільної дороги проводиться не рідше ніж один раз на три роки (ч.6);
- проведення перевірки безпеки автомобільної дороги забезпечується особою, на балансі або у власності якої перебуває відповідна автомобільна дорога або її ділянка (ч.7);
- перевірка безпеки автомобільних доріг здійснюється особами, які пройшли підтвердження кваліфікації осіб, які здійснюють аудит та перевірку безпеки автомобільних доріг, або юридичними особами, що залучили таких осіб (ч.8);
- порядок проведення перевірки безпеки автомобільних доріг визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері дорожнього господарства (ч.12);
- за результатами проведення перевірки безпеки автомобільної дороги складається звіт (ч.18);
- звіт перевірки безпеки автомобільної дороги надається особі, на балансі або у власності якої перебуває автомобільна дорога або її ділянка, для вжиття заходів з усунення виявлених недоліків (ч.19).
Порядок проведення перевірки безпеки автомобільних доріг, затверджений Наказом Міністерства інфраструктури України від 18.05.2021 року №266, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 02.06.2021 №737/36359 (надалі – Порядок №266).
Відповідно до пунктів 3, 4 Порядку №266 перевірка безпеки автомобільних доріг проводиться інженером з перевірки безпеки автомобільних доріг, аудитором з безпеки автомобільних доріг або юридичною особою, що залучили таких осіб, і така перевірка може проводитися планово або позапланово.
Порядком №266 також передбачені наступні положення: 
- (п.8) перевірка безпеки автомобільних доріг проводиться шляхом аналізу наданих відповідно до пункту 7 Порядку документів та інформації, безпосереднього виїзду виконавця на об`єкт перевірки безпеки автомобільних доріг та опису, зокрема, таких елементів впливу на безпеку дорожнього руху, як 
1) геометричні параметри автомобільної дороги: видимість та відстань огляду; обмеження швидкості та зонування автомобільної дороги залежно від дозволених швидкісних режимів; видимість у напрямку руху, бокова видимість і видимість технічних засобів організації дорожнього руху, сприйняття їх учасниками дорожнього руху; наявність об`єктів дорожнього сервісу та заїздів/виїздів до таких об`єктів; умови для руху транспортних засобів спеціалізованого та спеціального призначення, у тому числі для транспортних засобів служб екстреного виклику; обмежена видимість у плані та поздовжньому профілі; планування узбіч; місця для зупинок, стоянок та паркування транспортних засобів;
2) перехрестя та розв`язки: тип перетину/розв`язки; геометричні параметри перетину/розв`язки; видимість і сприйняття перехресть; видимість на перехресті; розташування допоміжних смуг на перехрестях; організація руху на перехресті (забезпечення технічними засобами); наявність пішохідних переходів та велодоріжок;
3) забезпечення умов для учасників дорожнього руху: умови для пішоходів, велосипедистів (включаючи наявність альтернативних маршрутів або відділення від швидкісного руху автомобіля), осіб, які рухаються на моторних двоколісних транспортних засобах, персональних електричних або немоторизованих засобах пересування, щодо забезпечення безпеки дорожнього руху; пасажирський транспорт загального користування та інфраструктура; пішохідні переходи, наявність пішохідних переходів в одному рівні; безпека всіх категорій учасників дорожнього руху і видимість у різних погодних умовах;
4) освітлення, дорожні знаки: розміщення дорожніх знаків, забезпечення видимості в напрямку руху; читабельність дорожніх знаків (положення, розмір, колір); сигнальні стовпчики; узгодження дорожньої розмітки з організацією руху; читабельність дорожньої розмітки (положення, розміри та світловідбивання в сухих та вологих умовах); відповідний контраст дорожньої розмітки; освітлення доріг та перехресть; 
5) світлофорне обладнання: експлуатація; видимість; 
6) об`єкти, дорожні стримувальні системи: архітектурне облаштування, зелені насадження; недоліки та потенційні ризики для безпеки на узбіччі автомобільних доріг, відстань від проїзної частини; засоби заспокоєння руху на вулицях і дорогах; огородження, дорожні та напрямні пристрої; споруди дорожнього водовідводу;
7) пішохідна доріжка: дефекти покриття; опір ковзанню/підковзуванню; 
8) велосипедна доріжка: дефекти покриття; опір ковзанню/підковзуванню.
- (п.9) виконавець вивчає та аналізує надані документи та дані про аварійність на об`єкті перевірки безпеки автомобільних доріг.
Згідно пункту 15 Порядку №266 звіт про перевірку безпеки автомобільної дороги готується в електронній формі (та/або паперовій формі на вимогу замовника) і має містити, зокрема, опис елементів оцінки впливу на безпеку дорожнього руху та виявлених недоліків, потенційних ризиків для безпеки автомобільної дороги із зазначенням, на якій ділянці об`єкта перевірки безпеки автомобільних доріг (пікет або GPS-координати (широта/довгота)) їх виявлено, а також рекомендації з фотографіями та схемами виявлених проблем безпеки дорожнього руху та прикладів можливих рішень.
Крім того, Наказом Міністерства інфраструктури України від 12.08.2022 №598 затверджений Порядок виявлення аварійно-небезпечних ділянок та місць концентрації дорожньо-транспортних пригод, який встановлює процедуру виявлення, взяття на облік, оцінювання та зняття з обліку аварійно-небезпечних ділянок та місць (ділянок) концентрації дорожньо-транспортних пригод на автомобільних дорогах загального користування та на вулицях і дорогах міст та інших населених пунктів, планування та здійснення відповідних заходів щодо удосконалення дорожніх умов, організації дорожнього руху, ліквідації причин виникнення дорожньо-транспортних пригод, забезпечення безпеки автомобільних доріг і надання інформації про аварійно-небезпечні ділянки та місця (ділянки) концентрації ДТП (надалі – Порядок №598).
З наведених нормативних положень слідує, що управління безпекою автомобільних доріг, яка включає в себе сукупність спеціальних технічних засобів, конструкцій, пристроїв, споруд, здійснюється шляхом організації та проведення аудиту безпеки автомобільних доріг, перевірок безпеки автомобільних доріг, виявлення аварійно-небезпечних місць (ділянок) та місць концентрації дорожньо-транспортних пригод та ліквідації їх причин.
В матеріалах справи відсутні докази того, що ділянка автомобільної дороги за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 14а була предметом перевірки відповідно до Порядку №266, та/або взята на облік як аварійно-небезпечна чи як місце концентрації ДТП, і сторони на наявність таких обставин не посилаються, а у відзиві на апеляційну скаргу відповідач зазначив, що ця ділянка автомобільної дороги на даний час не обліковується як місце концентрації ДТП.
З урахуванням наведених нормативних положень, та враховуючи встановлену колегією суддів відповідність інтенсивності руху та аварійності на вказівній ділянці дороги як умовам пункту 7.10 ДСТУ 4092-2002, так і умовам п.11.15 чинного ДСТУ 4092-2024 для встановлення світлофорного об?єкту, що в свою чергу вказує на необхідність покращення безпеки руху в цьому місці, а також враховуючи те, що облаштування світлофорного об`єкта на цій ділянці дороги є лише одним з можливих варіантів для покращення безпеки руху в цьому місці, колегія суддів вважає, що у даній справі належним та ефективним способом захисту задля підвищення безпеки на вказаному пішохідному переході має бути зобов`язання відповідача провести перевірку безпеки вищевказаної ділянки автомобільної дороги відповідно до Порядку №266, а також прийняти відповідне рішення за результатами такої перевірки. 
Відповідно до ч.2 ст.9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно п.10 ч.2 ст.245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.
Обираючи вказаний вище спосіб захисту, колегія суддів виходить з того, що саме в рамках такої перевірки, яка згідно ст.50 Закону України «Про автомобільні дороги» та пункту 3 Порядку №266 має бути проведена інженером з перевірки безпеки автомобільних доріг, здійснюється аналіз всіх можливих елементів впливу на безпеку дорожнього руху, і за результатами такого аналізу виявляються проблеми безпеки дорожнього руху та всі можливі варіанти їх вирішення, а результати такої перевірки у формі звіту надаються особі, на балансі або у власності якої перебуває автомобільна дорога або її ділянка, для вжиття заходів з усунення виявлених недоліків.
Посилання відповідача у своїх відповідях позивачу на те, що з метою підвищення безпеки учасників дорожнього руху вищевказаний нерегульований пішохідний перехід додатково був облаштований системою світлодіодного освітлення, не спростовують наведених вище висновків колегії суддів, оскільки, на думку колегії суддів, встановлення такої підсвітки не є достатніми заходами для підвищення такої безпеки, які повинен вжити відповідач, адже наведені вище показники аварійності на вказаній ділянці дороги за останній рік - 6 ДТП, з яких одна із травмованими, свідчать про недостатню ефективність таких заходів.
Що стосується наведених апелянтом доводів про втрату чинності ДСТУ 4092-2002 на час розгляду заяв позивача, та про незалучення відповідачем Державного підприємства «Національний інститут розвитку інфраструктури» Державного підприємства «Національний інститут розвитку інфраструктури» під час здійснення замірів інтенсивності дорожнього руху, то такі доводи є помилковими, оскільки на момент розгляду заяв позивача ДСТУ 4092-2002 були чинними і законодавство не містить вимог, які б зобов`язували залучати фахівців ДП "НІРІ" для здійснення замірів інтенсивності дорожнього руху.
Підсумовуючи все вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню внаслідок невірного застосування норм матеріального права, з прийняттям по справі нової постанови про часткове задоволення позовних вимог.
За таких обставин апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.
Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору і судові витрати ним не понесені, то розподіл судових витрат апеляційною інстанцією не здійснюється,
Керуючись ст.315, ст.317, ст.321, ст.322. ст.325, ст.328 КАС України апеляційний суд, - 

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Громадської організації «Осіб з інвалідністю «Незламні Українці» - задовольнити частково.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2025 року – скасувати.
Прийняти по справі нову постанову, якою позовні вимоги Громадської організації «Осіб з інвалідністю «Незламні Українці» - задовольнити частково.
Визнати протиправною відмову Департаменту транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради у задоволенні заяв Громадської організації «Осіб з інвалідністю «Незламні Українці» щодо внесення змін до організації дорожнього руху за адресою: вул. Фонтанська дорога, 14а, в м. Одесі.
Зобов`язати Департамент транспорту, зв`язку та організації дорожнього руху Одеської міської ради провести перевірку безпеки автомобільної дороги за адресою: вул. Фонтанська дорога, 14а, в м. Одесі відповідно до Порядку проведення перевірки безпеки автомобільних доріг, затвердженого Наказом Міністерства інфраструктури України від 18.05.2021 року №266, та прийняти відповідне рішення за результатами такої перевірки.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення з підстав, передбачених ст.328 КАС України.
Повний текст судового рішення складений 28.01.2026 р.

Суддя-доповідач 		К.В. Кравченко	
Судді	  	Н.В. Вербицька   О.В. Джабурія