Справа № 459/4267/25 
Провадження № 2/459/1425/2025

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(заочне)
28 січня 2026 року Шептицький міський суд Львівської області в складі:
головуючого судді     Дем`яновської Ю.Д. ,
з участю секретаря судового засідання Гук Т.Я.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Шептицький за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
в с т а н о в и в :
02.12.2025 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, якою просить стягнути з відповідача в його користь заборгованість за кредитним договором № 28.05.2025-100000987 від 28.05.2025 в розмірі 18600,00 грн., а також понесені судові витрати в розмірі 2422,40 грн. Позовні вимоги мотивує тим, що 28.05.2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Споживчий центр" та ОСОБА_1 укладено кредитний договір (оферти) № 28.05.2025-100000987, за умовами якого позичальнику надано кредит у розмірі – 6000 грн строком на 140 днів з дати його надання, дата повернення (виплати) кредиту - 14.10.2025. Процентна ставка за користування Кредитом 1% за 1 (один) день застосовується протягом всього строку, на який надається Кредит. Комісія, пов`язана з наданням Кредиту – 20% від суми Кредиту та дорівнює 1200 грн. 00 коп. Неустойка 60 грн. 00 коп., що нараховується за кожен день невиконання/неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання. Враховуючи факт отримання відповідачем кредитних коштів, вважає, що ТОВ «Споживчий центр» свої зобов`язання за договором виконало у повному обсязі. У свою чергу, ОСОБА_1 свої зобов`язання за договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим, утворилась заборгованість у розмірі 18600 грн., що складається з: заборгованості по тілу кредиту у розмірі 6000 грн., заборгованості по процентам у розмірі 8400 грн, заборгованість по комісії – 1200 грн, заборгованості по неустойці 3000 грн. Відтак, просив стягнути з відповідача заборгованість в сукупному розмірі 18600 грн та суму сплаченого судового збору у розмірі 2422 грн. 40 коп. 
Ухвалою від 04.12.2025 відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву.
Відповідач у визначений строк відзиву на позовну заяву не подав.
07.01.2026 розгляд справи відклався у зв`язку із першою неявкою в судове засідання належним чином повідомленого відповідача. 
В судове засідання 28.01.2026 сторони не з`явились. 
Представник позивача у позовній заяві просив проводити розгляд справи у відсутності представника ТОВ «Споживчий центр». 
Відповідач повторно у судове засідання не з`явилася, не повідомила суду про причини своєї відсутності, заяв чи клопотань не подала, хоча належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи.
За таких обставин, відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень представника позивача проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
В зв`язку з неявкою учасників справи, відповідно до ст.247 ЦПК України, розгляд справи здійснюється без фіксування судового засідання технічними засобами.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши та оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступного.
Відповідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно до ст.ст.81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.
Судом встановлено, що 28.05.2025 між ТОВ «Споживчий центр» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір (оферти) № 28.05.2025-100000987. Вказаний договір укладений в електронному вигляді (а.с.12-18)
За умовами Кредитного договору ТОВ «Споживчий Центр» зобовязалося надати ОСОБА_1 28.05.2025 на умовах строковості, платності і поворотності кредит в сумі 6000 грн. на строк 140 дні з дати його надання, дата повернення (виплати) кредиту 14.10.2025.
Згідно п.6. Заявки, яка є невід`ємною частиною пропозиції про укладення кредитного договору (оферти) процентна ставка - фіксована незмінна процентна ставка у розмірі 1% за 1 (один) день користування Кредитом, яка застосовується протягом всього строку, на який надається Кредит (надалі - "процентна ставка"). Розмір процентної ставки не може бути збільшено в односторонньому порядку. 
Комісія, пов`язана з наданням Кредиту (надалі – "Комісія", економічна сутність – плата за надання Кредиту) – 20% від суми Кредиту та дорівнює 1200 грн. 00 коп. Комісія розраховується шляхом множення суми Кредиту (база розрахунку) на розмір Комісії у відсотковому значенні. Нараховується Кредитором та обліковується в день видачі кредиту (п.7. Заявки)
Денна процентна ставка – загальні витрати за споживчим кредитом за кожний день користування кредитом протягом всього строку, на який надається Кредит, виражені у процентах від загального розміру виданого кредиту. Денна процентна ставка та її розрахунок: 0.87% (денна процентна ставка) = (7336.39 / 6000)/ 140 х 100%) (п.10 Заявки).
Неустойка: 60 грн. 00 коп., що нараховується за кожен день невиконання/ неналежного виконання кожного окремого зобов`язання незалежно від суми невиконаного/неналежно виконаного зобов`язання (п.15 Заявки).
Відповідно до п. 3.1 Договору За цим Договором Кредитодавець зобов`язується надати Кредит Позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених Договором, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити Проценти, Комісію (якщо комісія встановлена договором).
Як визначено в п. 3.2. Договору Кредит надається на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Позичальник зобов`язується не використовувати Кредит для участі в азартних іграх та не перераховувати Кредит на рахунки організаторів азартних ігор.
Згідно з п.4.1 Договору Кредитодавець надає Позичальнику Кредит на умовах його строковості, платності і поворотності. Спосіб надання Позичальнику коштів у рахунок кредиту: перерахування на рахунок споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача 5168-75XX-XXXX-5446.
Відповідач підтвердила, що однозначно та безумовно приймає (акцептує) пропозицію про укладення кредитного договору (оферту). 28.05.2025 нею підписано, за допомогою одноразового ідентифікатору Е749 заявку на отримання кредиту, в якій викладені умови надання позивачем ТОВ «Споживчий центр» кредитних коштів, реквізити електронного платіжного засобу для перерахування їй коштів 5168-75XX-XXXX-5446, а також підписано Оферту, яка є пропозицією укладення кредитного договору № 28.05.2025-100000987 від 28.05.2025.
Як вбачається із матеріалів справи 04.01.2024 між ТзОВ «Універсальні платіжні рішення» та ТзОВ «Споживчий центр» укладено договір про надання послуг з переказу коштів №ФК-П-2024/01-2 (а.с.24-28).
На підтвердження перерахування коштів відповідачу, позивачем долучено лист ТзОВ «Універсальні платіжні рішення» за вих.№110-2411 від 24.11.2025, адресований ТзОВ «Споживчий центр», відповідно до якого встановлено, що 18.03.2025 21:34 була проведена успішна операція на суму 10000,00 грн, номер картки 4441111050632102 транзакції в системі iPay.ua - 684353438, призначення платежу : видача за договором кредиту №18.03.2025-100002581 (а.с.19). 
Відповідно до довідки-розрахунку заборгованості за Кредитним договором № 28.05.2025-100000987 від 28.05.2025, сума заборгованості ОСОБА_1 становить 18600 грн., що складається з: заборгованості по тілу кредиту у розмірі 6000 грн., заборгованості по процентам у розмірі 8400 грн, заборгованість по комісії – 1200 грн, заборгованості по неустойці 3000 грн. (а.с.20).
Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Такі дані встановлюються, зокрема, письмовими доказами, якими є документи, що містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (частина перша статті 95 ЦПК України).
Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Стаття 80 ЦПК України передбачає, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за кредитним договором та її розмір, є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність". Згідно вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
Згідно правової позиції, яка була висловлена у постанові Верховного Суду від 30 січня 2018 у справі № 161/16891/15-ц про стягнення заборгованості за кредитним договором (провадження № 61-517св18), банк зобов`язаний доводити отримання позичальником грошових коштів у розмірі та на умовах, встановлених договором, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір за допомогою первинних документів, оформлених відповідно до ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність".
Згідно вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
Як встановлено з умов кредитного договору № 28.05.2025-100000987 від 28.05.2025 кредитні кошти за правочином надаються відповідачу в безготівковій формі у національній валюті на картковий рахунок та вважаються наданими в день перерахування суми кредиту на карту 5168-75XX-XXXX-5446.
Однак, в матеріалах справи відсутні будь-які належні, допустимі і достатні докази перерахування на картковий рахунок кредитних коштів позичальнику (відповідачу) за вказаним договором, відповідно до вимог ст.526, 1046, 1054, 1088 ЦК України. Надані позивачем документи (розрахунок заборгованості) лише констатують нараховану заборгованість за кредитними договорами, але не підтверджують її наявність та походження, такий також не дає суду змоги перевірити, чи надавалися в дійсності кошти позичальнику (відповідачу) в кредит.
Позивачем долучено в якості доказу до позовної заяви лист ТзОВ «Універсальні платіжні рішення» за вих.№110-2411 від 24.11.2025, адресований ТзОВ «Споживчий центр», із якого вбачається, що 18.03.2025 21:34 була проведена успішна операція на суму 10000,00 грн, номер картки 4441111050632102 транзакції в системі iPay.ua - 684353438, призначення платежу : видача за договором кредиту №18.03.2025-100002581, проте такий жодним чином не стосується видачі кредитних коштів відповідачу ОСОБА_1 за кредитним договором № 28.05.2025-100000987 від 28.05.2025 та підтверджує виконання забовязань на підставі іншого договору. Зазначений лист взагалі не містить реквізитів платіжного засобу, що належить відповідачу.
Таким чином, суд вважає, що у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази надання відповідачу грошових коштів у кредит за умовами договору № 28.05.2025-100000987 від 28.05.2025, шляхом їх перерахування на розрахунковий (картковий) рахунок, зазначений у такому договорі 5168-75XX-XXXX-5446.
Кредитний договір, який укладається після позитивного рішення щодо надання кредиту позичальнику, не вважається доказом надання/отримання кредитних коштів. На етапі підписання договору правовідносини за договором не виникають, оскільки такий документ за своєю природою вказує лише про намір сторін вступити до правовідносин. В кредитному договорі зазначаються лише умови кредитування: строки, розміри надання та повернення кредиту, порядок кредитування та інші умови. Разом з тим, позивачем не надано жодних доказів на підтвердження перерахування відповідачу коштів за кредитним договором - не надано розрахункового документа (платіжного доручення, меморіального ордеру тощо) або виписки з банківського рахунку, які б відповідали вимогам ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".
Законом визначено, що доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Позивач, особа, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати до суду докази разом із поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий разом із позовною заявою з об`єктивних причин, позивач повинен про це письмово повідомити суд та зазначивши: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.
Всупереч цьому, позивачем не повідомлено суд причини, з яких доказ не може бути подано, не подано клопотань про витребування доказів.
Відповідно до ч.1,2 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. 
Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (ст.1046 ЦК України).
Суд наголошує, що доказом надання кредиту є саме первинні документи, що підтверджують передачу коштів, вимоги до яких встановлені Законом України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".
Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду (ст.13 ЦПК України).
Оскільки належних та допустимих доказів фактичної видачі грошових коштів за кредитним договором № 28.05.2025-100000987 від 28.05.2025 відповідачу та користування такими коштами відповідачем матеріали справи не містять, суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за вказаним договором. Відтак, за наведених обставин, у задоволенні позову слід відмовити.
У зв`язку із відмовою у задоволені позову, в силу вимог п.2 ч.2 ст. 141 ЦПК України судові витрати пов`язані з розглядом справи, покладаються на позивача.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст.2, 4, 12, 76-81, 89, 141, 258,259, 263- 265, 268, 280-284, 352, 354 ЦПК України, суд,-
в и р і ш и в :
У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий центр» (01032, м.Київ, вул. Саксаганського, 133-А, код ЄДРПОУ 37356833);
Відповідач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ).
Повний текст рішення складено 28.01.2026. 

Суддя: Ю. Д. Дем`яновська