Головуючий І інстанції: Полях Н.А.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2026 р. 	Справа № 520/1588/25	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді Катунова В.В.,
Суддів: Подобайло З.Г. , Чалого І.С. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.10.2025, майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, по справі № 520/1588/25
за позовом ОСОБА_1 
до  Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області   
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі - відповідач, ГУ ПФУ в Харківській області), в якому просив суд:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 29.11.2024р. про відмову у призначенні пенсії за вислугу років ОСОБА_1 ;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років згідно із п. "а" ст.12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" з 22.03.2023.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2025 позов задоволено.
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 29.11.2024 про відмову у призначенні пенсії за вислугу років ОСОБА_1 .
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років згідно із п. "а" ст.12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" з 22.03.2023.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на користь ОСОБА_1 суму судового збору у розмірі 1211,20 грн. 
Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.10.2025 року у справі №520/1588/25 та ухвалити постанову, якою відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що відповідно до наданих Адміністрацією Державної прикордонної служби України матеріалів (зареєстровано 28.11.2024 р. за вх.№14445) для призначення пенсії за вислугу років, ОСОБА_1 було звільнено у запас за пп. «а» (у зв`язку із закінченням строку контракту) п.2 ч.5 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». Календарна вислуга років складає: 18 років 03 місяці 05 днів. Вислуга років у пільговому обчисленні становить: 26 років 00 місяців 19 днів. Страховий стаж відсутній. Вказав, що оскільки вислуга років позивача складає 18 років 03 місяців 05 днів, що недостатньо для призначення пенсії на умовах пункту ”а” статті 12 Закону № 2262-ХІІ (необхідно 25 років і більше), призначити пенсію ОСОБА_1 відповідно до п.”а” ст. 12 Закону №2262-ХІІ підстав немає. За результатами розгляду подання від 19.11.2024 №11/ПВ13393/СУД про призначення пенсії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб”, прийнято відповідне рішення від 29.11,2024 року, яким позивачу відмовлено у призначенні пенсії. Зазначає, що розрахунок вислуги років не входить до компетенції органів Пенсійного фонду України. Пенсія призначається та її розмір обчислюється на підставі документів, наданих уповноваженим органом, який здійснює підготовку документів, необхідних для призначення пенсій, за останнім місцем служби особи.
Позивач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив залишити без змін рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.10.2025 у справі №520/1588/25, а апеляційну скаргу залишити без задоволення.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Предметом апеляційного оскарження є судове рішення, яке прийняте судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.
Згідно зі ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Колегія суддів, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що позивач проходив військову службу в органах Державної прикордонної служби України за контрактом.
Наказом військової частини НОМЕР_1 від 30.08.2019 №404-ос позивача звільнено з військової служби за підпунктом «а» пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 №2232-XII у запас з 30.08.2019.
Згідно наказу від 30.08.2019 №404-ОС припинено контракт позивача та виключено останнього зі списків особового складу та всіх видів забезпечення.
Згідно із вказаним наказом від 30.08.2019 №404-ОС вислуга років позивача станом на 30.08.2019 становить: календарна - 18 роки 03 місяців 05 днів; пільгова - 07 років 09 місяців 14 днів; всього - 26 років 00 місяці 19 дні.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 31.07.2024 у справі №520/19988/23 було задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_2 ) до Адміністрації Державної прикордонної служби України (вул. Володимирська, буд. 26,м. Київ,01601, код ЄДРПОУ 00034039) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
Визнано протиправною бездіяльність Адміністрації Державної прикордонної служби України щодо не оформлення та не подання до Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області всіх необхідних документів для призначення пенсії за вислугою років на пільгових умовах ОСОБА_1 .
Зобов`язано Адміністрацію Державної прикордонної служби України підготувати та подати до Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області подання та документи для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугою років на пільгових умовах на підставі вимог пункту «а» статті 12 статті 17-1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262- XII та пункту 3 Постанови Кабінету Міністрів № 393 від 17.07.1992 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу прапорщикам мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей» (в редакції, що діяла на час мого звільнення з військової служби).
Листом від 19.11.2024 №09/78004-24-Вих Адміністрація Державної прикордонної служби України направила до ГУ ПФУ в Харківській області матеріали для призначення та виплати пенсії позивачу.
Рішенням ГУ ПФУ в Харківській області від 29.11.2024 позивачеві було відмовлено у призначенні пенсії за підготовленими уповноваженим органом матеріалами з мотивів відсутності у позивача права на пенсійне забезпечення.
Не погодившись із прийнятим відповідачем рішенням, позивач звернувся до суду з цим адміністративним позовом.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що для призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту «а» частини першої статті 12 Закону № 2262-ХІІ календарна вислуга років могла бути зарахована на пільгових умовах відповідно до Порядку № 393 в редакції, чинній до внесення змін постановою Кабінету Міністрів України № 119 від 16.02.2022 та позивач набув право на отримання пенсії за вислугою років відповідно до пункту «а» ч. 1 ст. 12 Закону № 2262-ХІІ, оскільки вислуга років у пільговому обчисленні стажу його роботи на день звільнення становить 26 років 00 місяців 19 днів.
Враховуючи положення ст. 50 Закону № 2262-ХІІ, суд першої інстанції дійшов висновку, що пенсію за вислугу років позивачу має бути призначено з 22.03.2023.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.
У межах спірних правовідносин підлягає з`ясуванню питання щодо правомірності чи протиправності оскаржуваного рішення відповідача яким відмовлено позивачу в призначенні пенсії за вислугу років відповідно до ст. 12 Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” та щодо права позивача на призначення йому пенсії за вислугу років відповідно до п. “а” ч. 1 ст. 12 Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб”.
Відмовляючи позивачу в призначенні пенсії за вислугу років, відповідач виходив з того, що календарна вислуга років позивача становить 18 років 03 місяці 05 днів, що не відповідає вимогам ст.12 Закону, а тому дійшов висновку про відсутність правових підстав для призначення позивачу пенсії за вислугу років відповідно до Закону № 2262-ХІІ.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Загальні умови і порядок пенсійного забезпечення осіб, які перебували на військовій службі визначені Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон № 2262-XII).
Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону № 2262-XII особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.
Пунктом «а» частини першої статті 12 Закону №2262-XII передбачено, що пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах «б»-«д», «ж» статті 1 - 2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше.
В свою чергу, ст. 17-1 Закону № 2262-XII визначено, що порядок обчислення вислуги років встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 393 від 17.07.1992.
Судовим розглядом встановлено, що вислуга років на день звільнення (30.09.2019) складає: у календарному обчисленні - 18 років 03 місяці 05 днів, у пільговому обчисленні - 07 років 09 місяців 14 днів. Всього - 26 років 00 місяців 19 днів. (а.с. 18), що, на думку відповідача, не відповідає умовам призначення пенсії за вислугу років, встановленої пунктом "а" ст. 12 Закону № 2262.
Слід зазначити, що Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у постанові від 03.03.2021 у справі 805/3923/18-а відступив від правових висновків, викладених, зокрема, у постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 19.09.2018 у справі №725/1959/17, від 27.03.2018 у справі №295/6301/17 і з метою приведення судової практики до єдиного тлумачення та застосування норм Закону №2262-ХІІ у частині призначення пенсії за вислугу років, зробив висновок про те, що основним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу є Закон №2262-ХІІ. Пільгове обчислення періоду проходження військової служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема, Постановою № 393. Можливість пільгового обчислення вказаного періоду пов`язується, насамперед, зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті виконання відповідної роботи, яка визначена у законодавчому порядку.
Вказана позиція була також підтримана у постанові Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 14.04.2021 у справі №480/4241/18.
У вищезазначеній постанові Судова палата сформувала такий правовий висновок: «В цілях Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» календарна вислуга – це вислуга, яка складається з повної кількості календарних днів відповідного періоду (календарний рік – 365 календарних днів, календарний місяць – 30 календарних днів). Для призначення пенсій за вислугу років за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» календарна вислуга років може бути зарахована на пільгових умовах відповідно до порядку №393».
У постанові від 21.10.2021 у справі № 620/940/19, Верховний Суд зазначив:
«Законом № 2262-XII передбачені пільгові умови для призначення пенсій за вислугу років, які встановлюються урядом, шляхом прийняття підзаконних нормативно-правових актів.
Постановою №393 визначено, зокрема, порядок обчислення та призначення пенсій за вислугу років, зокрема, особам, які проходили службу в підрозділах Державної прикордонної служби. Вказана постанова є підзаконним нормативно-правовим актом, мета якого конкретизувати нормативне регулювання з метою вирішення питань, що виникають з приводу призначення пенсії за вислугу років, зокрема, і на пільгових умовах.
Таким чином, основним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу є Закон №2262-XII. Пільгове обчислення періоду проходження військової служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема, постановою №393. Можливість пільгового обчислення вказаного періоду пов`язується, насамперед, зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті виконання відповідної роботи, яка визначена у законодавчому порядку.
Отже, особам, які проходили військову службу в підрозділах Державної прикордонної служби за Переліком, затверджуваним Адміністрацією Державної прикордонної служби України, вислуга років, що дає право для призначення пенсії відповідно до статті 12 Закону № 2262-XII обчислюється на пільгових умовах – один місяць служби за півтора місяця.»
Крім того, у постанові від 31.08.2023 у справі № 200/4951/22 Верховний Суд сформулював наступні правові висновки:
«підпунктом «а» пункту 3 Порядку № 393 (у редакції, чинній до внесення змін постановою Кабінету Міністрів України № 119 від 16 лютого 2022 року) було передбачено, що до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах: час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції;
водночас, відповідно до підпункту «а» пункту 3 Порядку № 393 (у редакції, чинній на дату звільнення, 27 червня 2022 року, та дату звернення позивача із заявою до ГУНП в Донецькій області щодо оформлення та подання необхідних документів до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області для призначення пенсії, 1 листопада 2022 року) до вислуги років для визначення розміру пенсії особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах (пункт 3 в редакції Постанови Кабінету Міністрів України № 119 від 16 лютого 2022 року): один місяць служби за три місяці: час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції;
тому, для призначення пенсії за вислугу років за Законом № 2262-ХІІ календарна вислуга років могла бути зарахована на пільгових умовах відповідно до Порядку №393 в редакції, чинній до внесення змін постановою Кабінету Міністрів України № 119 від 16 лютого 2022 року.»
З урахуванням правових висновків, викладених у зазначених вище постановах Верховного Суду, колегія суддів дійшла висновку, що для призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту «а» частини першої статті 12 Закону № 2262-ХІІ календарна вислуга років могла бути зарахована на пільгових умовах відповідно до Порядку № 393 в редакції, чинній до внесення змін постановою Кабінету Міністрів України № 119 від 16.02.2022.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 15.04.2024 у справі № 140/11144/23, що в силу приписів статті 242 КАС України враховується судом апеляційної інстанції під час розгляду цієї справи.
Отже, визначальним є саме дата звільнення позивача зі служби (30.09.2019), що в даному випадку є моментом виникнення спірних правовідносин щодо можливості обчислення календарної вислуги років на пільгових умовах.
Як вбачається з матеріалів справи, на час звільнення зі служби, діяла редакція Порядку № 393, яка передбачала пільгове зарахування вислуги років.
Отже, позивач набув право на отримання пенсії за вислугою років відповідно до пункту «а» ст. 12 Закону № 2262-ХІІ, оскільки вислуга років у пільговому обчисленні стажу його роботи на день звільнення становить 26 років 00 місяців 19 днів.
Щодо дати, з якої необхідно призначити пенсію, то суд звертає увагу на те, що у ст. 50 Закону № 2262-ХІІ визначено, що пенсія за минулий час при несвоєчасному зверненні призначається з дня виникнення права на пенсію, але не більш як за 12 місяців перед зверненням за пенсією.
Позивач оскаржує рішення органу Пенсійного фонду про відмову у призначенні пенсії за вислугу років.
Як встановлено з матеріалів справи, позивач звернувся до уповноваженого органу з заявою про підготовку документів для призначення пенсії та направлення їх до пенсійного органу 22.03.2023.
Тому, як правильно зазначив суд першої інстанції, враховуючи положення ст. 50 Закону № 2262-ХІІ, пенсію має бути призначено з 22.03.2023.
З огляду на вищевикладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що ефективним та належним способом відновлення порушеного права позивача буде визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 29.11.2024 про відмову у призначенні пенсії за вислугу років ОСОБА_1 та зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років згідно із п. "а" ст.12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" з 22.03.2023.
Доводи апеляційної скарги ГУ ПФУ в Харківській області не спростовують висновки суду першої інстанції, викладені в рішенні від 23.10.2025 року та не можуть бути підставами для його зміни чи скасування.
Частиною 1 ст. 315 КАС України визначено, що за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. У зв`язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу ГУ ПФУ в Харківській області залишити без задоволення, а рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.10.2025 року – без змін. 
Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 316, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області - залишити без задоволення.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 23.10.2025 по справі № 520/1588/25 залишити без змін . 
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України. 

Суддя-доповідач 		В.В. Катунов 	
Судді	   	З.Г. Подобайло   І.С. Чалий