ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2026 р. м. Чернівці Справа № 600/351/25-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кушнір В.О., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
Адвокат Каверін С.М. звернувся з позовом до суду в інтересах ОСОБА_1 , в якому просить:
- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) щодо проведення перерахунку та виплату ОСОБА_1 щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 №889 за період з січня 2016 року по травень 2016 року включно з урахуванням у складі місячного грошового забезпечення індексації грошового забезпечення;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 №889 за період з січня 2016 року по травень 2016 року включно з урахуванням у складі місячного грошового забезпечення індексації грошового забезпечення;
- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_2 ) щодо проведення перерахунку та виплату ОСОБА_1 грошової допомоги на оздоровлення за 2016 рік, та щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 №889 за період з липня 2016 року по листопад 2016 року включно з урахуванням у складі місячного грошового забезпечення індексації грошового забезпечення;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_2 ) провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 грошової допомоги на оздоровлення виплаченої у 2016 році та щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 №889 за період з липня 2016 року по листопад 2016 року включно з урахуванням у складі місячного грошового забезпечення індексації грошового забезпечення.
1. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ ТА КЛОПОТАННЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ.
Ухвалою суду від 31 січня 2025 позов прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Ухвалою суду від 28 березня 2025 року зупинено провадження у даній адміністративній справі до набрання чинності рішенням Верховного Суду у справі №460/21394/23.
Ухвалою суду від 28 липня 2025 провадження у справі поновлено.
2.АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ.
2.1. ПОЗИЦІЯ ПОЗИВАЧА.
В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що під час проходження ним військової служби, відповідачами при нарахуванні та виплаті грошової допомоги на оздоровлення за 2016 рік та щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 №889 за період з січня 2016 по травень 2016 та з липня 2016 по листопад 2016, проведено без урахування у складі місячного грошового забезпечення індексації грошового забезпечення. З огляду на те, що у період з 2015 по 2016 роки грошове забезпечення позивача протиправно не було проіндексоване, відповідно нарахування вказаних виплат відповідачами проведено виходячи із непроіндексованого місячного грошового забезпечення.
2.2 ПОЗИЦІЯ ВІДПОВІДАЧА-1. 
Від представника НОМЕР_3 прикордонного загону (військової частини НОМЕР_1 ) до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Зазначає, що відповідно до п.2 Постанови 889, наказом Міністерства внутрішніх справ України від 02.02.2016 №73 затверджена Інструкція про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, положення якої стали застосовуватися з 01.01.2016 року. Пунктом 3 вказаної Інструкції передбачено, що до складових грошового забезпечення, з якого має обраховуватися й виплачуватися винагорода, включаються посадовий оклад ( з урахуванням підвищення), оклад за військовим званням та щомісячні додаткові види грошового забезпечення (крім винагород та морського грошового забезпечення), на які військовослужбовець має право за займаною ним штатною посадою. Таким чином, в п.3 Інструкції чітко визначений склад грошового забезпечення, з якого має бути обрахована додаткова винагорода, посилання на індексацію грошового забезпечення відсутнє. Окрім цього, вказує, що оскільки останнім місцем проходження військової служби позивача є не військова частина НОМЕР_1 , остаточний розрахунок у разі звільнення повинна провести та військова частина, з якої військовослужбовця було звільнено.
2.3. ПОЗИЦІЯ ВІДПОВІДАЧА-2.
Представник ІНФОРМАЦІЯ_2 подав до суду відзив на позов, у якому заперечив щодо задоволення позовних вимог. Вказує, що на момент виникнення спірних правовідносин діяла Інструкція про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом Адміністрації Державної прикордонної служби від 20.05.2008 №425, згідно якої чітко визначено склад грошового забезпечення, з якого має бути обрахована допомога на оздоровлення та щомісячна додаткова винагорода, передбачена постановою КМУ №889, посилання на індексацію грошового забезпечення відсутнє. Окрім цього, зазначає, що відповідно до статті 2 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" №1282-ХІІ визначено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема оплата праці (грошове забезпечення). Таким чином, винагорода і грошова допомога на оздоровлення як додаткова частина грошового забезпечення та індексація виконують різні функції, і саме тому індексація не входить до складу ні винагороди, передбаченої Постановою №889, ні грошової допомоги на оздоровлення. За таких обставин, вважає позовні вимоги необґрунтованими, в задоволенні яких слід відмовити в повному обсязі.
3. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ, ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН.
ОСОБА_1 (далі - Позивач) проходив військову службу в Державній прикордонній службі України.
Із архівних відомостей вбачається, що у період:
- з грудня 2015 року по червень 2016 року позивач проходив військову службу у ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 );
- з липня 2016 року по листопад 2016 року - у ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_2 ).
Наказом начальника НОМЕР_4 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 26 квітня 2022 року №167-ОС майора ОСОБА_1 звільнено з військової служби за підпунктом «г» пункту 3 частини 5 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у запас (а.с.15).
Наказом начальника НОМЕР_4 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 30 квітня 2022 року №183-ОС з позивачем припинено контракт, виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення, з 30 квітня 2022 року (а.с.14).
19.10.2024 військовою частиною НОМЕР_1 , на виконання рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 02.06.2023 у справі №600/1022/23-а, ОСОБА_1 виплачено заборгованість індексації грошового забезпечення на загальну суму 7618,86грн, що підтверджується випискою по надходженнях по картці/рахунку АТ КБ «ПРИВАТБАНК" (а.с.9 зворот).
23.01.2025 ІНФОРМАЦІЯ_3 , на виконання рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 02.06.2023 у справі №600/1022/23-а, виплачено ОСОБА_1 заборгованість з індексації грошового забезпечення на загальну суму 14 514,15грн, що підтверджується випискою по надходженнях по картці/рахунку АТ КБ «ПРИВАТБАНК" (а.с.11).
Під час проходження військової служби у ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_2 ), позивачу було проведено нарахування та виплату: грошової допомоги на оздоровлення у липні 2016 року у розмірі 8 043,75грн (а.с.7 зворот).
Також, у період проходження військової служби позивачем з лютого 2016 по листопад 2016 йому було нараховано щомісячну додаткову грошову винагороду (а.с.7, 12 зворот). 
Вважаючи дії відповідачів щодо нарахування та виплати грошової допомоги на оздоровлення та щомісячної додаткової грошової винагороди у спірний період без урахування у складі місячного грошового забезпечення індексації грошового забезпечення протиправними, позивач звернувся до суду із вказаним позовом.
4. РЕЛЕВАНТНІ ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ.
Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 №2011-XII (далі - Закон №2011-XII) визначено основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлено єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантовано військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.
Згідно з частин 1-4 ст. 9 Закону №2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.
Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.
Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
Відповідно до пункту 1 статті 10-1 Закону №2011-ХІІ військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, надаються щорічні основні відпустки із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням грошової допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення.
Розмір щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 №889 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Міністерства надзвичайних ситуацій» розраховується у відсотковому співвідношенні до розміру місячного грошового забезпечення, зокрема для військовослужбовців (крім зазначених у підпункті 1 цього пункту) - до 60 відсотків місячного грошового забезпечення.
До місячного грошового забезпечення, з якого визначається винагорода, включаються посадовий оклад, оклад за військовим званням та щомісячні додаткові види грошового забезпечення і премія (крім винагород та морського грошового забезпечення), на які військовослужбовець має право за займаною ним штатною посадою.
Винагорода виплачується військовослужбовцям за місцем штатної служби за минулий місяць одночасно з виплатою грошового забезпечення за поточний місяць на підставі наказу начальника (командира) органу Держприкордонслужби; начальникам (командирам) органів Держприкордонслужби - на підставі наказів вищих начальників (п. 6 Інструкції № 73).
Таким чином, грошова допомога на оздоровлення та щомісячна додаткова грошова винагорода в спірний період повинна нараховуватися та виплачуватися в розмірі місячного грошового забезпечення військовослужбовця.
Згідно з Преамбулою до Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" від 03.07.1991 №1282-XII (далі - Закон №1282-XII) цей Закон визначає правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України.
Відповідно до ст.1 Закону №1282-XII індексація грошових доходів населення встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.
Статтею 2 Закону №1282-XII передбачено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Підтримка купівельної спроможності соціальних виплат, які визначаються залежно від прожиткового мінімуму, здійснюється шляхом перегляду їх розміру у зв`язку із зростанням прожиткового мінімуму відповідно до законодавства. Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.
Тобто, основною метою індексації грошових доходів населення є забезпечення достатнього життєвого рівня населення України за рахунок відшкодування подорожчання споживчих товарів і послуг.
Відповідно до ст. 4 Закону №1282-XII індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.
Згідно з положеннями ст.5 Закону №1282-XII підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з Державного бюджету України, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів Державного бюджету України. Проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік.
Відповідно до ст.6 Закону №1282-XII визначено, що у разі виникнення обставин, передбачених статтею 4 цього Закону грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін.
Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України №1078 від 17.07.2003 року затверджено Порядок проведення індексації грошових доходів населення (далі - Порядок №1078). Згідно з пунктом 4 цього Порядку індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.
Згідно п.1 Порядку №1078 підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін.
Відповідно до п.4 Порядку №1078 індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. Індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.
Відповідно до п. 5 Порядку №1078 у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.
Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.
У разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.
Суд враховує те, що відповідно до ст.18 Закону України від 05.10.2000 №2017-III «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії законами України» з метою надання соціальної підтримки населенню України в цілому та окремим категоріям громадян встановлюються державні гарантії, зокрема, щодо індексації доходів населення з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін.
Тобто, індексація грошового забезпечення є однією з основних державних гарантій щодо оплати праці. За вимогами вказаних вище нормативно-правових актів, проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією), є обов`язковою для всіх юридичних осіб-роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.
При цьому, суд звертає увагу на те, що реалізація особою права, що пов`язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних, чинних на час виникнення спірних правовідносин, нормативно - правових актів національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 19.06.2019 у справі №825/1987/17 та від 05.02.2020 у справі № 825/565/17.
Як встановлено матеріалами справи, позивачу на виконання рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 02.06.2023 у справі №600/1022/23-а, відповідачами було виплачено заборгованість індексації грошового забезпечення на загальну суму 22 133,01грн (14514,15грн +7618,86грн), що підтверджується відповідними виписками по надходженнях по картці/рахунку АТ КБ «ПРИВАТБАНК". 
Також судом встановлено, що розрахунок таких виплат, як грошової допомоги на оздоровлення та щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченою постановою Кабінету Міністрів України 22.09.2010 року №889, проводилися без включення сум індексації до розрахунку таких виплат, що не заперечується відповідачами у поданих до суду відзивах на позов.
З огляду на викладене вище варто зауважити, що індексації підлягають всі грошові доходи населення, які не мають разового характеру, а не тільки грошове забезпечення військовослужбовців, а здійснення індексації врегульовано окремим законом, до якого стаття 9 Закону №2011-XII містить відсилочну норму. Відтак, суд доходить висновку, що механізм індексації має універсальний характер і питання її врахування до складу грошового забезпечення для обчислення грошової допомоги на оздоровлення, одноразової грошової допомоги при звільненні та щомісячної додаткової грошової винагороди не регулюється положеннями Закону №2011-XII.
Правове регулювання виплати індексації визначає умови (коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації), з настанням яких виникає право на щомісячне отримання суми індексації у структурі заробітної плати (грошового забезпечення) до настання обставин (підвищення тарифних ставок, окладів), за яких виплата розрахованої суми індексації припиняється до повторного настання обставин, які обумовлюють повторне виникнення права на отримання індексації.
Незважаючи на наявність спеціального законодавства, зокрема Закону №2011-XII, Інструкції №260, якими імперативно визначаються види (складові) грошового забезпечення військовослужбовців, натомість які не врегульовують питання віднесення індексації грошового забезпечення до видів грошового забезпечення, з якого обчислюється грошові допомоги, при вирішенні цього питання слід субсидіарно застосовувати положення спеціальних законів щодо механізму проведення індексації, її мети та правової природи (суті), зокрема Закону №2017-III, Закону №1282-XII, та Порядку №1078.
Субсидіарне застосування зазначених норм права дає підстави для правового висновку, що індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг, а тому вона має бути врахована у складі місячного грошового забезпечення, як розрахункової величини при нарахуванні та виплаті грошової допомоги на оздоровлення, підйомної допомоги, та щомісячної додаткової грошової винагороди.
У рішенні Конституційного Суду України від 15.10.2013 у справі №9-рп/2013 щодо офіційного тлумачення положення частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України зазначено, що індексація заробітної плати як складова належної працівникові заробітної плати спрямована на забезпечення реальної заробітної плати з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності заробітної плати у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.
Так, Верховний Суд у постановах від 19 червня 2019 року у справі №825/1987/17, від 20 листопада 2019 року у справі №620/1892/19, від 05 лютого 2020 року у справі №825/565/17 зазначив, що індексація грошового забезпечення, як складова грошового забезпечення військовослужбовців, є однією з основних державних гарантій щодо оплати їх праці, а отже підлягає обов`язковому нарахуванню і виплаті.
Отже з вищенаведених норм законодавства, яким врегульовані спірні правовідносини, слідує, що індексація грошового забезпечення є складовою місячного грошового забезпечення військовослужбовця і повинна включатися до розрахунку грошової допомоги на оздоровлення та щомісячної додаткової грошової винагороди.
З огляду на те, що індексація грошового забезпечення під час проходження позивачем військової служби у період з лютого 2016 по листопад 2016 року не була врахована при здійсненні вищевказаних виплат, позивач має право на перерахунок грошової допомоги на оздоровлення та щомісячної додаткової грошової винагороди з урахуванням у складі місячного грошового забезпечення індексації грошового забезпечення.
Суд вказує, що вищенаведене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду щодо застосування норм права, викладеному у постанові від 21.12.2021 у справі №820/3423/18, у якій Верховний Суд визнав протиправними дії та зобов`язав відповідача здійснити перерахунок розміру одноразової грошової допомоги при звільненні позивача в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, розміру грошової допомоги на оздоровлення за 2016 рік, 2017 рік, розміру матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2017 рік з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди та індексації та здійснити виплату донарахованих сум даних додаткових видів грошового забезпечення.
При цьому, суд зауважує, що згідно архівної відомості №3278 у січні 2016 ОСОБА_1 не було нараховано щомісячної додаткової грошової винагороди (а.с.12 зворот).
Відтак, позовні вимоги у частині зобов`язання військової частини НОМЕР_1 провести перерахунок щомісячної додаткової грошової винагороди за січень 2016 з урахуванням у складі місячного грошового забезпечення індексації грошового забезпечення задоволенню не підлягають.
Щодо доводів відповідача-1 стосовно необхідності звернення позивача з позовними вимогами до належного відповідача, який на день виключення зі списків особового складу повинен розрахувати позивача за всіма видами належного йому на день звільнення матеріального та грошового забезпечення суд зазначає наступне.
Порядок, умови та розміри виплати грошового забезпечення військовослужбовцям, які проходять військову службу в органах Держприкордонслужби, визначаються Інструкцією про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 25.06.2018 №558 (далі - Інструкція №558).
Відповідно до пункту 3 розділу І Інструкції №558 грошове забезпечення військовослужбовцям виплачується в органах Держприкордонслужби за місцем їх служби або органом, у якому вони перебувають на фінансовому забезпеченні згідно з приміткою до штату.
Пунктом 7 розділу І Інструкції №558 передбачено, що грошове забезпечення, що належить військовослужбовцю і своєчасно не виплачено йому або виплачено в меншому, ніж належало, розмірі, виплачується за весь період, протягом якого військовослужбовець мав право на нього.
Посилання відповідача-1 на розпорядження Адміністрації Державної прикордонної служби України №71 від 03.03.2020 та №0.11-5760/0/6-20-Вих від 02.06.2020 про те, що повний розрахунок здійснюється тією військовою частиною, з якої звільняється військовослужбовець, не спростовують наведені норми права та висновків про те, що виплата складових грошового забезпечення здійснюється за місцем перебування військовослужбовців на грошовому забезпеченні у спірний період, оскільки проіндексовані грошова допомога на оздоровлення та щомісячна додаткова грошова винагорода не є виплатами військовослужбовцю у зв`язку зі звільненням чи заборгованістю, а є періодичними виплатами й у цій справі є спірними.
Таким чином, суд вважає помилковими доводи представника військової частини НОМЕР_1 , що нарахування та виплата проіндексованої щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою КМУ №889 здійснюється тією військовою частиною, з якої звільняється військовослужбовець, позаяк позивач у спірні періоди проходив військову службу у військових частинах НОМЕР_1 та НОМЕР_2 та отримував грошове забезпечення, яке не було проіндексовано, що й стало підставою для звернення до суду із цим позовом.
5.ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ.
Відповідно до частини першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. 
Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд дійшов висновку, про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.
6. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ.
З матеріалів справи встановлено, що позивача звільнено від сплати судового збору, у зв`язку з чим суд не вирішує питання щодо стягнення судових витрат за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, оскільки підтвердження понесення інших судових витрат позивачем матеріали справи не містять. 
Керуючись статтями 241 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд- 
В И Р І Ш И В:
1. Адміністративний позов задовольнити частково.
2. Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) щодо проведення перерахунку та виплати ОСОБА_1 щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889 за період з лютого 2016 року по травень 2016 року включно з урахуванням у складі місячного грошового забезпечення індексації грошового забезпечення.
3. Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889 за період з лютого 2016 року по травень 2016 року включно з урахуванням у складі місячного грошового забезпечення індексації грошового забезпечення.
4. Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_2 ) щодо проведення перерахунку та виплати ОСОБА_1 грошової допомоги на оздоровлення за 2016 рік, та щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 №889 за період з липня 2016 року по листопад 2016 року включно з урахуванням у складі місячного грошового забезпечення індексації грошового забезпечення.
5. Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_2 ) провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 грошової допомоги на оздоровлення виплаченої у 2016 році та щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 № 889 за період з липня 2016 року по листопад 2016 року включно з урахуванням у складі місячного грошового забезпечення індексації грошового забезпечення.
6. У задоволенні решти позовних вимог - відмовити. 

У відповідності до статей 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його складання. 
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 

Повне найменування учасників процесу:
Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_5 );
Відповідач 1 - ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) ( АДРЕСА_1 ЄДРПОУ НОМЕР_6 );
Відповідач 2 - ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_2 ) ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_7 ).

Суддя В.О. Кушнір