ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

27 січня 2026 року	м. Ужгород	№ 260/946/25 	

Суддя Закарпатського окружного адміністративного суду Микуляк П.П., розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просить суд:
- визнати протиправною невиплату військовою частиною НОМЕР_1 солдату ОСОБА_1 додаткової винагороди у належному розмірі відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 р. № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, із розрахунку 100000,00 грн на місяць, під час перебування на стаціонарному лікуванні та у відпустках для лікування після поранення за період з 29.10.2023 р. по 01.02.2024 р.;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити нарахування та виплату солдату ОСОБА_1 додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 р. № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, із розрахунку до 100000,00 грн на місяць, під час перебування на стаціонарному лікуванні та у відпустках для лікування після тяжкого поранення за період з 29.10.2023 р. по 01.02.2024 р.
Позовна заява обґрунтована тим, що ОСОБА_1 під час проходження служби у військовій частині НОМЕР_1 в результаті артилерійського обстрілу в районі населеного пункту Роботино Запорізької області отримав поранення мінно-вибухове ураження за обставин при захисті Батьківщини.
Представник позивача вказує на те, що позивач в період з 29.10.2023 р. по 04.11.2023 р. перебував у стаціонарі КНП «МЛЕ та ШМД» ЗМР, з 04.11.2023 р. по 07.11.2023 р. перебував на лікуванні у стаціонарі у центрі церебральної нейрохірургії КП «ДОКЛМ`ДОР», з 07.11.2023 р. по 20.11.2023 р. перебував на лікуванні у стаціонарі Нейрохірургічного відділення КНП «Черкаська обласна лікарня Черкаської обласної ради», з 28.11.2023 р. по 27.12.2023 р. перебував у відпустці за станом здоров`я, з 02.01.2024 р. по 31.01.2024 р. перебував у відпустці за станом здоров`я.
Представник позивача зазначає, що згідно з довідкою від 18.11.2023 р. № 771 про обставини травми ОСОБА_1 , травма отримана за обставин при захисті Батьківщини.
У зв`язку з наведеним, позивач звернувся з рапортом про внесення його до наказу про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 тисяч гривень за період з 29.10.2023 р. по 01.02.2024 р. і виплатити її.
Станом на день звернення з позовом позивачу не виплачена додаткова винагорода в розмірі 100 тисяч гривень за період з 29.10.2023 р. по 01.02.2024 р.
Позивач вважає, що він має право на отримання додаткової винагороди, передбаченої у розмірі 100000 грн, а тому дії відповідача щодо невиплати такої вважає протиправними.
Представником відповідача до суду було подано відзив на позовну заяву , відповідно до якого заперечує щодо позовних вимог та зазначає, що виплата додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників) у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини та перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебуванням у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії. Отже, для отримання відповідних виплат повинно дотриматися дві взаємопов`язані умови, а саме отримання поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини та перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, або перебуванням у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком.
Представник відповідач стверджує, що позивач порушив порядок подачі рапорту та вимог щодо його змісту та форми та встановлений законодавчий механізм реалізації своїх особистих питань, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби та отриманням відповідної додаткової винагороди, визначеної Постановою № 168.
Представник відповідача просить відмовити в задоволенні позовних вимог на підставі доводів, викладених у відзиві на позовну заяву.
Згідно ч. 5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи, або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено та не заперечується учасниками справи, що позивач проходив військову службу в особовому складі військової частини НОМЕР_1 .
29 жовтня 2023 року ОСОБА_1 отримав мінно-вибухове ураження, тяжку черепно-мозкову травму, забій головного мозку важкого ступеню, імпресійний багатоуламковий перелом склепіння черепу в лобній ділянці справа., травматичний САК, забій м`яких тканин голови, параорбітальну гематому справа, ВОСП лівої легені, травматичний пневмоніт, малий пневмоторакс ліворуч, в результаті артилерійського обстрілу в районі населеного пункту Роботино Запорізької області, за обставин при захисті Батьківщини. На момент поранення перебував в засобах індивідуального захисту військовослужбовця, не знаходився в стані алкогольного, токсичного чи наркотичного сп`яніння. 
Зазначене підтверджується довідкою про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 18 листопада 2023 року № 771, виданою на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 18.11.2023 р. № 3677.
В подальшому у зв`язку з отриманою травмою позивач на підставі виписки із медичної картки стаціонарного хворого № 18631 проходив стаціонарне лікування з 29.10.2023 р. по 04.11.2023 р. у КНП «МЛЕ та ШМД» Запорізької міської ради з діагнозом: мінно-вибухове ураження. ТЧМТ (29.10.2023). Забій головного мозку важкого ступеню. Імпресійний багато уламковий перелом склепіння черепу в лобній ділянці справа. Травматичний САК. Забій м`яких тканин голови. Параорбітальна гематома справа. ВОСП лівої легені. Травматичний пневмонія. Малий пневмоторакс ліворуч. Виписаний на наступний етап евакуації.
З 04.11.2023 р. по 07.11.2023 р. відповідно до виписки із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого № E18016 (21157) ОСОБА_1 знаходився на лікуванні у у центрі церебральної нейрохірургії КП «ДОКЛМ`ДОР» з діагнозом: мінно-вибухова (29.10.2023) середньої тяжкості черепно-мозкове поранення, забій головного мозку 2 ступеня з геморагічним вогнищем у правій лобній частці, субарахноїдальний крововилив, втиснений перелом лобної кістки праворуч, стан після операції (29.10.2023 резекція перелому лобної кістки праворуч, видалення вогнища забою правої лобної частки), лівобічна пірамідна та координаторна недостатність. ЗТОГК СПО (29.10.23) торакоцентез зліва. Переведений для продовження лікування.
З 07.11.2023 р. по 20.11.2023 р. перебував на лікуванні у стаціонарі Нейрохірургічного відділення КНП «Черкаська обласна лікарня Черкаської обласної ради», з діагнозом: мінно-вибухова (29.10.2023) середньої тяжкості черепно-мозкове поранення, забій головного мозку 2 ступеня з геморагічним вогнищем у правій лобній частці, субарахноїдальний крововилив, втиснений перелом лобної кістки праворуч, стан після операції (29.10.2023 резекція перелому лобної кістки праворуч, видалення вогнища забою правої лобної частки), лівобічна пірамідна та координаторна недостатність. ЗТОГК СПО (29.10.23) торакоцентез зліва, згідно з довідкою № 3862 від 20.11.2023 р. 
Згідно з відпускним квитком від 28.11.2023 р. № 3007 ОСОБА_2 з 28.11.2023 р. по 27.12.2023 р. перебував у відпустці за станом здоров`я.
Згідно з відпускним квитком від 01.01.2024 р. № 216/1/2 ОСОБА_2 з 02.01.2024 р. по 31.01.2024 р. перебував у відпустці за станом здоров`я.
09 серпня 2024 року позивачем направлено рапорт командиру військової частини НОМЕР_1 , в якому просить внести його до наказу про виплату додаткової винагороди в розмірі 100000 гривень та виплатити ї у зв`язку із його лікуванням у відповідності до наказу Міноборони від 26.09.2023 р. № 566, яким внесено зміни до розділу про виплату додаткової винагороди, де у 19 розділі особливості виплати додаткової винагороди на період дії воєнного стану у п. 12 зазначено, що підставою для видання наказу про виплату додаткової винагороди в розмірі 100000 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, є довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), форму якої визначено додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року № 402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 року за № 1109/15800, видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва) під час захисту Батьківщини.
Разом з цим, як вбачається зі змісту заяв по суті справи, а також на підставі досліджених у справі матеріалів судом встановлено, що позивачу не нараховувалась і не виплачувалась додаткова винагорода у розмірі 100000 грн пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні та у відпустці у зв`язку з отриманим пораненням, у тому числі й станом на день звернення позивача до суду з цим позовом, що, відповідно, і слугувало підставою його подання.
Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини п`ятої статті 17 Конституції України держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.
Відповідно до абзацу першого пункту 1 статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 листопада 1991 р. № 2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Згідно з пунктами другим-третім статті 9 Закону № 2011-XII до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.
Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності. Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України (абзаци перший, другий пункту 4 статті 9 Закону №2011-XII).
У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Указом Президента України від 24.02.2022 р. № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 р. № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 р. строком на 30 діб.
Пунктами 2 та 4 Указу Президента України від 24.02.2022 р. № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 р. № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», визначено військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави. Кабінету Міністрів України невідкладно: 1) ввести в дію план запровадження та забезпечення заходів правового режиму воєнного стану в Україні; 2) забезпечити фінансування та вжити в межах повноважень інших заходів, пов`язаних із запровадженням правового режиму воєнного стану на території України.
На момент виникнення спірних у цій справі відносин, як станом і на час розгляду судом цієї адміністративної справи, строк дії воєнного стану в Україні продовжено.
Відповідно до статті 1 Закону України від 12.05.2015 р. № 389-VIII «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
Статтею 16 Закону № 389-VIII передбачено, що за рішенням Ради національної безпеки і оборони України, введеним у дію в установленому порядку указом Президента України, утворені відповідно до законів України військові формування залучаються разом із правоохоронними органами до вирішення завдань, пов`язаних із запровадженням і здійсненням заходів правового режиму воєнного стану, згідно з їх призначенням та специфікою діяльності.
На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 р. № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69 «Про загальну мобілізацію» Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову № 168.
Абзацом 1 пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі - Постанова №168 у редакції зі змінами, внесеними згідно з постановами Кабінету Міністрів України №217 від 07.03.2022, №350 від 22.03.2022, №400 від 01.04.2022, №754 від 01.07.2022, №793 від 07.07.2022, №1066 від 27.09.2022, №1146 від 08.10.2022, №43 від 20.01.2023, №836 від 09.08.2023, №1001 від 15.09.2023, №1162 від 07.11.2023, яка діяла впродовж спірних у даній справі періодів) установлено, що на період воєнного стану особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, розмір такої додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
Відповідно до абзацу 1 пункту 1-2 Постанови №168 виплата додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
Також Постановою № 168 (у редакції, чинній на час спірних у даній справі періодів) передбачено, що до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включаються особи, зазначені у пунктах 1 та 1-1, у тому числі такі, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
Пунктом 11 Розділу XXXIV Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року № 260 (передбачено, що у період дії воєнного стану до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень також включаються військовослужбовці, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), отриманим після введення воєнного стану та пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку з отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії, - за весь час (періоди) перебування на такому лікуванні або у відпустці.
При цьому пунктами 9, 10 Розділу XXXIV Порядку № 260 встановлено, що виплата додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів: командирів (начальників) військових частин - особовому складу військової частини; керівника органу військового управління - командирам (начальникам) військових частин. Накази про виплату додаткової винагороди за минулий місяць видаються до 5 числа поточного місяця на підставі рапортів командирів підрозділів.
Згідно пункту 12 Розділу XXXIV Порядку № 260 підставою для видання наказу про виплату додаткової винагороди в розмірі 100000 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, є довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), форму якої визначено додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року № 402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 року за № 1109/15800, видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва) під час захисту Батьківщини.
Отже, виплата додаткової винагороди в розмірі до 100000,00 грн пропорційно в розрахунку на місяць, виплачується, зокрема, військовослужбовцям Збройних Сил України, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебуваючи безпосередньо в районах ведення (здійснення) бойових дій, зокрема на тимчасово окупованій російською федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають (перебували) на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого. При цьому Постанова № 168 не містить жодних обмежень щодо періоду та/або кількості перебувань на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, пов`язаних із пораненням, одержаним при захистом Батьківщини, за які виплачується збільшена до 100000 гривень винагорода. Підставою для видання наказу про виплату додаткової винагороди в розмірі 100000 гривень є довідка про обставини травми, видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення. Така довідка видається відповідно до наказу командира військової частини.
Також положеннями Постанови № 168 передбачено право військовослужбовців на виплату їм додаткової винагороди в розмірі 100000 грн з розрахунку на місяць пропорційно часу перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
Конструкція зазначених вище норм передбачає, що підставами для включення військовослужбовця (в даному випадку - позивача) до наказу про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, є:
- отримання поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини;
- перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого;
- перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
Додаткова винагорода в розмірі 100000 грн виплачується відповідно до наказу командира військової частини за період перебування військовослужбовця на стаціонарному лікуванні у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, та у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
Судом встановлено, що відповідно до довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 18 листопада 2023 року № 771 29 жовтня 2023 року ОСОБА_1 отримав мінно-вибухове ураження, тяжку черепно-мозкову травму, забій головного мозку важкого ступеню, імпресійний багатоуламковий перелом склепіння черепу в лобній ділянці справа., травматичний САК, забій м`яких тканин голови, параорбітальну гематому справа, ВОСП лівої легені, травматичний пневмоніт, малий пневмоторакс ліворуч, в результаті артилерійського обстрілу в районі населеного пункту Роботино Запорізької області, за обставин при захисті Батьківщини. На момент поранення перебував в засобах індивідуального захисту військовослужбовця, не знаходився в стані алкогольного, токсичного чи наркотичного сп`яніння. 
Отже, отримана позивачем травма є такою, що пов`язана із захистом Батьківщини.
Вказане, з огляду на зміст заяв по суті справи, визнається сторонами справи.
Суд констатує, що для отримання відповідних виплат повинно дотриматися дві взаємопов`язані умови, а саме отримання поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини та перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, або перебуванням у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком.
Крім цього, матеріалами справи підтверджується, що позивач в період з 29.10.2023 р. по 04.11.2023 р. перебував у стаціонарі КНП «МЛЕ та ШМД» ЗМР, з 04.11.2023 р. по 07.11.2023 р. перебував на лікуванні у стаціонарі у центрі церебральної нейрохірургії КП «ДОКЛМ`ДОР», з 07.11.2023 р. по 20.11.2023 р. перебував на лікуванні у стаціонарі Нейрохірургічного відділення КНП «Черкаська обласна лікарня Черкаської обласної ради», з 28.11.2023 р. по 27.12.2023 р. перебував у відпустці за станом здоров`я, з 02.01.2024 р. по 31.01.2024 р. перебував у відпустці за станом здоров`я.
Таким чином, наведені вище обставини свідчать про те, що у розумінні Постанови № 168 (в редакції, чинній на час перебування позивача на стаціонарному лікуванні у зв`язку з отриманим пораненням) позивач вважається особою, яка у зв`язку з отриманим пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувала на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (включаючи час переміщення).
В ході судового розгляду справи відповідачем не надано суду доказів того, що перебування позивача на стаціонарному лікуванні у вказаний вище період було пов`язано не з обставинами безпосередньої його участі у бойових діях, під час захисту Батьківщини, за яких позивач і отримав поранення.
Відтак, позивач має право на отримання додаткової винагороди, збільшеної до 100000 грн в розрахунку на місяць за час перебування на стаціонарному лікуванні у вказаний вище період.
Суд також констатує, що військовослужбовець набуває права на отримання додаткової винагороди у порядку постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 р. № 168 у підвищеному до 100000 грн розмірі виключно у разі коли усі подальші (окрім першого випадку) періоди лікування та надані після таких лікувань відпустки були пов`язані з одержанням тяжкого поранення (травми) у момент первісного ушкодження організму людини в умовах особистої та безпосередньої участі військовослужбовця у веденні бойових дій.
Наведені вище обставини, свідчать про те, що у розумінні абзацу 4 пункту 1-2 Постанови № 168 позивач вважається особою, яка у зв`язку з отриманим пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувала у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення.
Відтак, позивач має право і на отримання додаткової винагороди, збільшеної до 100000 грн в розрахунку на місяць пропорційно за час перебування у відпустці за станом здоров`я.
Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
У відповідності до ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 74 Кодексу адміністративного судочинства України).
З урахуванням викладеного, враховуючи часткове підтвердження обґрунтованості позовних вимог відповідними доказами та встановлені судом обставини справи, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог та, відповідно, наявність правових підстав для задоволення позову частково, із зазначених у рішенні підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. 
У відповідності до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Згідно із ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
На підставі наведеного та керуючись ст. 5, 9, 19, 77, 78, 243, 246, 262 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В :

Адміністративний ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди у відповідності до п.1 Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 р. № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі, збільшеному до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, за період з 29 жовтня 2023 року по 04 листопада 2023 року, з 04 листопада 2023 року по 07 листопада 2023 року, з 07 листопада 2023 року по 20 листопада 2023 року та пропорційно періоду відпустки для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення з 28 листопада 2023 року по 27 грудня 2023 року, з 02 січня 2024 року по 31 січня 2024 року.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ - НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_3 ) додаткову винагороду у відповідності до п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 р. № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі, збільшеному до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, за період з 29 жовтня 2023 року по 04 листопада 2023 року, з 04 листопада 2023 року по 07 листопада 2023 року, з 07 листопада 2023 року по 20 листопада 2023 року та пропорційно періоду відпустки для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення з 28 листопада 2023 року по 27 грудня 2023 року, з 02 січня 2024 року по 31 січня 2024 року, з урахуванням попередньо виплаченої суми додаткової винагороди.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 255 КАС України.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя	П.П.Микуляк