ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
РІШЕННЯ 
03 лютого 2026 року 	Справа № 280/10476/25 м.Запоріжжя	
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Татаринова Д.В., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління пенсійного фонду України в Запорізькій області (69005, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 158-Б, ЄДРПОУ 20490012) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, - 
ВСТАНОВИВ:
До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі – позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі – відповідач), відповідно до якого позивач просить суд:
- визнати протиправним дії відповідача щодо відмови у перерахунку пенсії згідно Закону України «Про державну службу»;
- зобов`язати відповідача зарахувати ОСОБА_1 період роботи з 19 вересня 2017 року по 02 серпня 2022 року до стажу державної служби;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій провести перерахунок та виплати пенсії ОСОБА_1 відповідно до Закону України «Про державну служби» з 02 серпня 2022 року з урахуванням довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця виданих Головним управлінням статистики у Запорізькій області №12.2-10/30/09-25 від 28 квітня 2025 року, №12.2-10/34/09-25 від 07 травня 2025 року, №12.210/33/09-25 від 07 травня 2025 року.
Також просить стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області витрати на правничу допомогу у сумі 6000 грн.
В обґрунтування позовної заяви позивач зазначила, що з 31 січня 2024 року позивачу поновлено пенсію за віком відповідно до Закону України від 10 грудня 2015 №889-VIII "Про державну службу" (далі Закон №889-VІІІ). У жовтні 2025 року позивач звернулась до Управління з заявою, в якій просила здійснити перерахунок пенсії з урахуванням оновлених довідок про розмір заробітної плати для обчислення пенсії від 28 квітня 2025 року та 07 травня 2025 року, втім позивачу у проведенні перерахунку пенсії з урахуванням довідок відмовлено, з посиланням на відсутність підстав для перерахунку пенсії. Позивач не погоджується з діями відповідача та вважає їх протиправним та такими, що порушують її гарантоване право на отримання пенсії. Окрім того, вказує, що відповідач протиправно не зарахував до стажу її державної служби період роботи з 19 вересня 2017 року по 02 серпня 2022 року. Просить позов задовольнити.
Ухвалою судді від 01 грудня 2025 року позовну заяву залишено без руху у зв`язку із пропуском строку звернення до суду із позовом в частині позовних вимог за період з 02 серпня 2022 року по 27 травня 2025 року.
03 грудня 2025 року представником позивача усунуто недоліки позовної заяви, зокрема, до суду подано клопотання про поновлення процесуального строку.
Ухвалою судді від 05 грудня 2025 року позивачу поновлено строк звернення до суду із позовом та відкрито провадження по справі в порядку статті 262 КАС України.
Від представника ГУ ПФУ в Запорізькій області на адресу суду надійшов відзив, у якому останній заперечує проти задоволення позову та вважає, що ОСОБА_1 з 06 червня 2013 року отримувала пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV. На підставі заяви від 19 вересня 2017 року ОСОБА_1 переведено на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», до заяви від 19 вересня 2017 року були долучені довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця № 14-19/362 та № 14- 19/363 від 11 вересня 2017 року. Враховуючи, що позивач продовжувала працювати на посаді державного службовця розрахунок її пенсії проводився згідно з Законом № 1058-IV. В подальшому, на підставі особистої заяви позивача від 31 січня 2024 року у зв`язку із звільненням, її пенсійну справу переведено на пенсію за віком відповідно до Закону № 889-VIII та перераховано, а саме: розмір пенсії обчислено виходячи з 60% заробітної плати – 7340,21 грн. та з урахуванням норм пункту 5 постанов Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2023 року № 168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році», від 23 лютого 2024 року № 185 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році» та від 25 лютого 2025 року № 209 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2025 році» та з 01 березня 2025 року складає 6345,88 грн. Також, вказує про відсутність підстав для зарахування до державного стажу позивача періоду роботи з 19 вересня 2017 року по 02 серпня 2022 року. Враховуючи вищевикладене у задоволенні позову просить відмовити.
Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.
Позивач перебуває на обліку Управлінні та отримує пенсію державного службовця відповідно до Закону «Про державну службу».
14 жовтня 2025 року позивач звернулася до відповідача із заявою, в якій просила здійснити перерахунок та виплату її пенсії з урахуванням довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця виданих Головним управлінням статистики у Запорізькій області №12.2-10/30/09-25 від 28 квітня 2025 року, №12.2-10/34/09-25 від 07 травня 2025 року, №12.210/33/09-25 від 07 травня 2025 року.
Втім, Управління листом повідомило про відсутність підстав для перерахунку пенсії на підставі оновлених довідок, оскільки враховуючи дату призначення позивачу пенсії, з урахуванням положень статті 90 Закону України від 10 грудня 2015 року № 889-VIII «Про державну службу», розмір пенсії визначається з урахуванням раніше поданих довідок.
Не погоджуючись з діями відповідача щодо не врахування довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця виданих Головним управлінням статистики у Запорізькій області №12.2-10/30/09-25 від 28 квітня 2025 року, №12.2-10/34/09-25 від 07 травня 2025 року, №12.210/33/09-25 від 07 травня 2025 року та неврахування до стажу державної служби періоду роботи з 19 вересня 2017 року по 02 серпня 2022 року, позивач звернулась до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.
Що стосується вимог щодо зарахування до стажу державної служби періоду роботи 19 вересня 2017 року по 02 серпня 2022 року суду суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до пункту 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VIII (далі – Закон № 889-VIII) державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ (далі - Закон № 3723-ХІІ) та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Згідно із пунктом 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII для осіб які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону № 3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ в порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року -страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
З вищевикладеного вбачається, що обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ після 01 травня 2016 року є дотримання сукупності вимог, визначених частиною першою статті 37 Закону № 3723-ХІІ і Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII, а саме щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.
Тобто, за наявності у особи станом на 01 травня 2016 року певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01 травня 2016 року на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
При цьому пунктом 8 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII передбачено, що стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством, а саме відповідно до Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 травня 1994 року № 283 (далі - Порядок № 283).
Вказане у сукупності свідчить про те, що набутий до 01 травня 2016 року стаж роботи на посадах державної служби зараховується до стажу державної служби, величина якого, окрім іншого (страхового стажу, віку особи) має вплив на наявність у особи права на пенсію, що призначається на підставі пунктів 10 і 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII.
Водночас після 01 травня 2016 року у зв`язку із набранням чинності Законом № 889-VIII змінено порядок пенсійного забезпечення державних службовців.
Відповідно до статті 90 Закону № 889-VIII пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV (далі — Закон № 1058-IV).
Згідно із пунктом 1 частини першої та частиною четвертою статті 8 цього Закону, право на отримання пенсії та соціальних послуг із солідарної системи мають: громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку, чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідно виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.
Крім того, статтею 26 Закону № 1058-IV визначено умови призначення пенсії за віком та зокрема зазначено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.
Тобто, для набуття права на призначення пенсії у відповідності до положень вказаного Закону передбачено лише дві вимоги: необхідний вік та відповідний йому розмір страхового стажу.
З огляду на вказане, положення вказаного закону, які регулюють порядок призначення пенсії, зокрема також і держслужбовцям, врегульовано порядок зарахування періодів роботи на посадах державної служби лише до страхового стажу, оскільки вказаний Закон не передбачає такого виду стажу, як стаж державної служби.
Таким чином, аналізуючи вказані положення у сукупності, при призначенні пенсії на підставі пунктів 10 і 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII (відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ) після 01 травня 2016 року необхідно враховувати три критерії: вік особи, страховий стаж та стаж державної служби. При цьому до стажу державної служби може бути враховано лише стаж, набутий на посадах державної служби або прирівняних до них посад до 01 травня 2016 року та обрахований у відповідності до положень Порядку № 283. Водночас стаж, набутий після 01 травня 2016 року на посадах державної служби зараховується до страхового стажу і відповідно до статті 90 Закону № 889-VIII слугує підставою для призначення пенсії та обрахунку її розміру у відповідності до Закону № 1058-IV.
Вказана правова позиція узгоджується з висновками Верховного Суду викладеними у постанові від 22 травня 2024 року по справі № 500/1404/23, в якій колегія суддів також наголошує, що такі ж висновки узгоджується з позицією Конституційного Суду України, що висловлена у рішенні від 23 грудня 2022 року № 3- р/2022. КСУ у цій справі зазначив, що підпункт 1 пункту 2 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII не дає можливості враховувати стаж державної служби, набутий після 1 травня 2016 року, як такий, що відповідає вимогам пунктів 10, 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889- VIII, та для набуття у зв`язку із цим права на призначення пенсії державного службовця на підставі статті 37 Закону № 3723-XII. З огляду на вищезазначене, Верховний суд дійшов висновку, що стаж, набутий на посадах державної служби після 01 травня 2016 року необхідно зараховувати до страхового стажу, а не стажу державної служби, а тому позивач дійшов помилкових висновків, які стосуються необхідності зарахування до спеціального стажу державної служби періодів роботи з 01 травня 2016 року на відповідних посадах.
Враховуючи вищевикладене, зокрема дату призначення позивачу пенсії за віком як державному службовцю, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для зарахування до її стажу державної служби періоду роботи з 19 вересня 2017 року по 02 серпня 2022 року. 
Щодо вимог про перерахунок та виплату пенсії з урахуванням довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця виданих Головним управлінням статистики у Запорізькій області №12.2-10/30/09-25 від 28 квітня 2025 року, №12.2-10/34/09-25 від 07 травня 2025 року, №12.210/33/09-25 від 07 травня 2025 року, суд зазначає наступне.
Відповідно до частини першої статті 37 Закону №3723-XII на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Частина перша статті 37-1 Закону № 3723-XII у редакції, чинній до 1 січня 2015 року, передбачала, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв`язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій.
Законом України від 28 грудня 2014 року № 76-VIII "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" статтю 37-1 Закону України "Про державну службу" № 3723-XII викладено у новій редакції, згідно з якою умови та порядок перерахунку призначених пенсій державним службовцям визначаються Кабінетом Міністрів України.
Пунктами 4, 5 постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року № 865 "Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії" передбачено, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям заробітна плата для перерахунку пенсії пенсіонерам, яким пенсія призначена з дня набрання чинності Законом України "Про державну службу" № 3723-XII, визначається в такому порядку:
1) пенсіонерам, які на момент перерахунку пенсії продовжують працювати на посаді, з якої призначено пенсію, - на підставі поданої довідки про одержувану заробітну плату на момент перерахунку;
2) іншим пенсіонерам - на підставі документів, поданих на час перерахунку, виходячи із сум заробітної плати, яку одержує працюючий державний службовець на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок.
Перерахунок пенсій провадиться з місяця підвищення розміру заробітної плати працюючого державного службовця на підставі поданої заяви та довідок, виданих державними органами за останнім місцем роботи. Форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення (перерахунку) пенсії державним службовцям, затверджується правлінням ПФУ за погодженням з Мінсоцполітики.
Постановою Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2015 року № 1013 "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів" пункт 4 постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року № 865 "Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії" виключено, а пункт 5 викладено в такій редакції: "форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Міністерством соціальної політики".
10 грудня 2015 року прийнято новий закон, який регулює відносини, що виникають у зв`язку із вступом на державну службу, її проходженням та припиненням, - Закон України "Про державну службу" № 889-VIII.
У зв`язку з набуттям з 1 травня 2016 року чинності Законом України "Про державну службу" №889-VIII, положення Закону України "Про державну службу" № 3723-XII втратили чинність, в тому числі норми, якими було врегульоване пенсійне забезпечення державних службовців (крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 розділу XI Закону № 889-VIII).
Відповідно до статті 90 Закону України "Про державну службу" № 889-VIII, пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV.
Пунктом 13 розділу XV Прикінцеві положення Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV визначено, у разі якщо особі призначено пенсію відповідно до законів України "Про державну службу", «Про службу в органах місцевого самоврядування", «Про статус народного депутата України", «Про наукову і науково-технічну діяльність", її виплата продовжується до переведення за бажанням особи на пенсію на інших підставах або за бажанням особи поновлюється у розмірі, який було встановлено до переведення. До такого переведення розмір пенсій, призначених відповідно до зазначених законів, не переглядається. Пенсії, призначені відповідно до зазначених законів, індексуються у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, з урахуванням коефіцієнта збільшення, що визначається відповідно до абзаців другого і третього частини другої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Різниця між розміром пенсії, на який має право особа відповідно до законів України "Про державну службу", «Про службу в органах місцевого самоврядування", «Про статус народного депутата України", «Про наукову і науково-технічну діяльність", та розміром пенсії із солідарної системи відповідно до цього Закону, а також видатки на індексацію зазначених пенсій фінансуються за рахунок коштів державного бюджету.
Враховуючи наведені вище норми законодавства, суд дійшов висновку про те, що з 1 грудня 2015 року - початку застосування постанови Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2015 № 1013 "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів", якою пункт 4 постанови Кабінету Міністрів України від 31 травня 2000 року № 865 "Про деякі питання вдосконалення визначення розмірів заробітку для обчислення пенсії" виключено, а її пункт 5 викладено в іншій редакції, та у зв`язку з набранням у подальшому чинності Законом України "Про державну службу" № 889-VIII, яким по-іншому врегульовані правовідносини, пов`язані із пенсійним забезпеченням державних службовців, пенсії, призначені за статтею 37 Закону України "Про державну службу"3723-XII, не підлягають перерахунку ні у зв`язку з підвищенням розміру заробітку працюючих державних службовців, ні у зв`язку із збільшенням заробітної плати працюючого пенсіонера.
Ані Закон України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" від 28 грудня 2014 року № 76-VIII, яким, зокрема, статтю 37-1 Закону України "Про державну службу" № 3723-XII викладено у новій редакції, ані стаття 90 Закону України "Про державну службу" № 889-VIII, не визнані неконституційними, на час звернення позивачки до суду з позовом.
Отже законодавством, чинним на час звернення позивача за перерахунком розміру пенсії, не передбачено можливість її перерахунку у зв`язку з підвищенням розміру заробітку, тому у відповідача не було правових підстав для здійснення такого перерахунку.
Як свідчать встановлені обставини справи, позивачу призначена пенсія за умовами Закону України "Про державну службу" на підставі заяви від 19 вересня 2017 року, до якої додано довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця №14-19/362 та №14-19/363 від 11 вересня 2017 року.
Розмір пенсії обчислено виходячи з 60 відсотків заробітної плати.
Обставини щодо призначення позивачу пенсії з урахуванням вищезазначених довідок встановлені виходячи з 60 відсотків заробітної плати судом в межах адміністративної справи № 280/6013/24 та з урахуванням положень статті 78 КАС України повторному встановленню не підлягають.
Відповідно до пункту 7 Постанови Кабінету Міністрів України від 14 вересня 2016 року № 622, у всіх випадках заробітна плата для призначення пенсії державного службовця враховується в межах установленої законом на день призначення пенсії максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
Форми довідки також містять приписи, що дані (виплати (надбавки, місячні премії) зазначаються на день звернення за призначенням пенсії.
Враховуючи викладене суд вважає, що за поданими позивачем довідками та враховуючи, що пенсія за Законом України "Про державну службу" позивачу призначена з вересня 2017 року, правові підстави для перерахунку пенсії державного службовця з серпня 2022 року на підставі довідок №12.2-10/30/09-25 від 28 квітня 2025 року, №12.2-10/34/09-25 від 07 травня 2025 року, №12.210/33/09-25 від 07 травня 2025 року відсутні.
Враховуючи вищевикладене підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 відсутні.
Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
Відповідно до положень статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Оскільки суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову, розподіл судових витрат з урахуванням положень статті 139 КАС України не здійснюється.
Керуючись статтями 2, 72-77, 244, 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України «Про державну службу», суд, - 
ВИРІШИВ:
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити повністю.
Розподіл судових витрат не здійснюється. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення виготовлено в повному обсязі 03 лютого 2026 року. 

Суддя Д.В. Татаринов