ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/111/26 Справа № 204/8581/25 	  	Суддя у 1-й інстанції - Некрасов О. О. Суддя у 2-й інстанції - Іванченко  О. Ю.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

15 січня 2026 року м. Дніпро
Суддя Судової палати у кримінальних справах Дніпровського апеляційного суду Іванченко О.Ю., у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження в залі суду в м. Дніпро розглянувши апеляційну скаргу адвоката Туманова С.Г., який діє в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Чечелівського районного суду м.Дніпра від 01 вересня 2025 року в справі про адміністративне правопорушення, якою:
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , 
визнано винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ч. 5 ст. 126 КУпАП, -
за участю:
захисника — Туманова С.Г. (в режимі відеоконференції), 

В С Т А Н О В И В: 
Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ч. 5 ст. 126 КУпАП, та застосовано до неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 40800,00 (сорок тисяч вісімсот) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами, строком на 5 років з оплатним вилученням транспортного засобу Smart City,Є номерний знак НОМЕР_1 . Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у дохід держави у розмірі 605,60 гривень. 
Судом першої інстанції встановлено, що 21 липня 2025 року о 08 годині 09 хвилин в м. Дніпро, вул. Робоча, буд. 3 «г», особа, яка керувала транспортним засобом ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керувала транспортним засобом Smart City, номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Зі згоди особи огляд на визначення стану сп`яніння проводився у встановленому законом порядку, а саме на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням технічного приладу Alcotest 7510 ARMF 0258, результат огляду склав 1,45 ‰. Особа із результатом згодна, чим порушила вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Крім того, 21 липня 2025 року о 08 годині 09 хвилин в м. Дніпро, вул. Робоча, буд. 3 «г», особа, яка керувала транспортним засобом ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керувала транспортним засобом Smart City, номерний знак НОМЕР_1 , не маючи права керування, не отримувала посвідчення водія відповідної категорії, чим порушила п. 2.1. «а» Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 5 ст. 126 КУпАП.
Не погоджуючись з вищевказаною постановою адвокат Туманов С.Г., який діє в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції та призначити покарання на рівні крайньої межі санкції відповідної статті КУпАП без додаткових покарань. 
На думку апелянта, постанова суду є такою, що підлягає скасуванню, оскільки вона не відповідає особі винного та встановленим судом пом`якшуючим обставинам. 
Вказує, що в даній справі щире каяття встановлено судом при розгляду справи, а збігом тяжких обставин є надане пояснення щодо виклику швидкої для матері, та її довгий приїзд, які ніхто не перевірив, а тим більше не спростував, що робить такі обставини такими, що презюмуються, чому судом не була надана оцінка.
Будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась. 
Відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП, неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадів, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.
З урахуванням того, що особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності належним чином та завчасно повідомлений про дату та час розгляду справи, про що свідчать довідки про доставку смс-повідомлення, у судове засідання не з`явилась, її інтереси представляє адвокат Туманов С.Г., вважаю за можливе, відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП, здійснити розгляд апеляційної скарги без її участі з метою забезпечення своєчасного та належного вирішення справи у розумні строки.
У судовому засіданні захисник Туманов С.Г. просив скасувати постанову суду першої інстанції та призначити покарання на рівні крайньої межі санкції відповідної статті КУпАП без додаткових покарань. 
Крім того, захисником надіслано клопотання про зупинення провадження у справі, у зв`язку із тим що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, перебуває на службі у ЗСУ та виконує Конституційний обов`язок, а тому з метою недопущення права особи на захист, з урахуванням сталої практики аналогії закону, просить застосувати норми передбачені ст. 335 КПК України та зупинити провадження.
Вислухавши думку захисника Туманова С.Г., та дослідивши доводи апеляційної скарги, вважаю, що вона не підлягає задоволенню за таких підстав.
Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Згідно з положеннями ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
При цьому положеннями статті 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Апеляційний суд вважає, що наведених вимог закону місцевим судом дотримано у повному обсязі.
З матеріалів справи вбачається, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №397942 від 21.07.2025 року, 21 липня 2025 року о 08 годині 09 хвилин в м. Дніпро, вул. Робоча, буд. 3 «г», особа, яка керувала транспортним засобом ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керувала транспортним засобом Smart City, номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Зі згоди особи огляд на визначення стану сп`яніння проводився у встановленому законом порядку, а саме на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням технічного приладу Alcotest 7510 ARMF 0258, результат огляду склав 1,45 ‰. Особа із результатом згодна, чим порушила вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Даний протокол за своїм змістом відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та складений, в силу ст.255 КУпАП уповноваженою на те особою – командиром взвода 2 рота 4 батальйон 3 УПП в Дніпропетровській області ст.лейтенант поліції Скляр Р.С. 
Так, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень підтверджується зібраними по справі матеріалами: протоколами про адміністративні правопорушення серій ЕПР1 № 397942 та № 397947 від 21 липня 2025 року; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого у графі «З результатом згоден» ОСОБА_1 поставила свій підпис; тестуванням на приладі Alcotest 7510 ARMF 0258, відповідно до якого результат огляду склав 1,45 ‰; рапортом інспектором 2 взводу 4 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області старшого сержанта поліції Шелеста В.В. від 21 липня 2025 року; довідкою Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області від 06 серпня 2025 року, відповідно до якої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідчення водія не отримувала; постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 5272715 від 20 липня 2025 року.
Судом апеляційної інстанції переглянуто відеозапис з нагрудних камер працівників поліції щодо досліджуваних подій. Так, на вказаному диску містяться відеозаписи № 470858 та № 470491 від 21 липня 2025 року, із яких вбачається, що о 08:11:52 годині на запитання патрульного поліцейського щодо вживання алкогольних напоїв повідомила, що алкоголь вона сьогодні не вживала. Об 08:12:06 годині на пропозицію патрульного поліцейського пройти огляд на визначення стану сп`яніння на місці ОСОБА_1 погодилася. О 08:13:25 год. ОСОБА_1 проходить огляд на визначення стану сп`яніння на місці. Об 08:13:55 год. патрульний поліцейський повідомляє ОСОБА_1 про результати огляду. О 08:38:06 годині ОСОБА_1 підписує протоколи про адміністративні правопорушення.
Досліджений судом відеозапис досить інформативний, позбавлений упередження і суб`єктивного ставлення, має безсторонній характер, містить відомості про обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.
Так, наданим суду відеозаписом зафіксовані реальні події, які не можуть бути спотворені та мають істотне значення для розгляду справи, оскільки дозволяють встановити дійсні обставини справи, які чітко вказують на ОСОБА_1 як на правопорушника, яка керувала транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.
Із запису вбачається, що навіть візуально ОСОБА_1 знаходиться у стані сильного алкогольного сп`яніння, принаймні, її вигляд і поведінка надають привід так вважати.
Слід зазначити, що наданий відеозапис сумнівів щодо достовірності та допустимості не викликає, оскільки не містять ознак фальсифікації, фабрикації, чи присутності на відео іншої особи, а не ОСОБА_1 та містять відеофайл, який відтворює обставини проходження останнім огляду на стан сп`яніння та фіксації результату даного огляду – 1,45 проміле.
Крім того, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ЕПР1 № 397947 від 21.07.2025, ОСОБА_1 21 липня 2025 року о 08 годині 09 хвилин в м. Дніпро, вул. Робоча, буд. 3 «г», керувала транспортним засобом Smart City, номерний знак НОМЕР_1 , не маючи права керування, не отримувала посвідчення водія відповідної категорії, чим порушила п. 2.1. «а» Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 5 ст. 126 КУпАП. Тобто ОСОБА_2 , будучи раніше вже притягнутою до адміністративної відповідальності відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 5272715 від 20 липня 2025 року за ч. 2 ст. 126 КУпАП, а саме за керування транспортним засобом Smart City, номерний знак НОМЕР_1 , не маючи права керування транспортним засобом відповідної категорії, продовжила вчиняти адміністративні правопорушення, які посягають на безпеку дорожнього руху, при цьому керуючи транспортним засобом, не маючи на це права, в стані алкогольного сп`яніння. 
Вищезазначені докази, досліджені під час апеляційного розгляду, жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.
Докази, які б підтверджували їх фальсифікацію, матеріали справи не містять. Згідно з положеннями ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» (із змінами та доповненнями) водій, серед іншого, зобов`язаний:
- виконувати розпорядження поліцейського, а водії військових транспортних засобів - посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, що даються в межах їх компетенції, передбаченої чинним законодавством, Правилами дорожнього руху та іншими нормативними актами;
- не допускати випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також не передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в такому стані або під впливом таких препаратів.
За нормативним визначенням ч.1 ст.130 КУпАП адміністративна відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно п. 2.9 а ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно з п.п. 1, 2 розділу 1 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі- Інструкція), затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 №1452/735 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 за №1413/27858, ця Інструкція визначає процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі – стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду.
Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі – поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
На переконання апеляційного суду, досліджені та покладені в основу рішення суду першої інстанції докази, які були перевірені під час апеляційного розгляду, є належними та допустимими доказами по справі у розумінні ст. 251 КУпАП, оскільки складені уповноваженими особами, відповідно до процедури їх збирання та у своїй сукупності дають підстави зробити висновок про доведеність вини ОСОБА_1 . 
Отже, аналіз досліджених під час судового розгляду та перевірених апеляційним судом доказів у їх сукупності дають підстави зробити висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у керуванні нею транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння при обставинах встановлених постановою суду першої інстанції, чим було порушено вимоги п.2.9“а” ПДР України, тобто остання вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
У свою чергу апелянтом в поданій апеляційній скарзі не наведено жодних переконливих аргументів на спростування висновків місцевого суду про наявність належних та допустимих доказів винуватості ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.
Суд критично оцінює доводи ОСОБА_1 про те, що вона діяла в стані крайньої необхідності та вважає їх спробою уникнення відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення. Із відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 візуально знаходиться у стані сильного алкогольного сп`яніння, принаймні, її вигляд і поведінка надають привід так вважати, остання не висловлювала жодних зауважень або незгоди, а також добровільно погодилась пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Drager. Вона підтвердила свою згоду, а результат огляду становив 1,45 проміле алкоголю, з чим водій погодився. 
Інші доводи, викладені в апеляційній скарзі, не приймаються судом до уваги, оскільки не впливають на правильність установлених у справі фактичних обставин, не спростовують висновків суду першої інстанції та не підтверджені належними і допустимими доказами. Зазначені твердження є оціночними судженнями апелянта і не мають самостійного юридичного значення для вирішення справи по суті. 
Щодо доводів захисника про необхідність зупинити провадження по адміністративній справі, апеляційний суд зазначає наступне.
Відповідно до положень ст. 277 КУпАП, строк розгляду справ про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, зупиняється судом у разі якщо особа, щодо якої складено протокол про таке правопорушення, умисно ухиляється від явки до суду або з поважних причин не може туди з`явитися (хвороба, перебування у відрядженні чи на лікуванні, у відпустці тощо).
Тобто, Кодексом України про адміністративні правопорушення не передбачено право чи обов`язку суду (судді) зупиняти провадження у справах про адміністративні правопорушення, які пов`язані із забезпеченням безпеки дорожнього руху, зокрема, за вчинення правопорушень, передбачених ст. 130 КУпАП.
Cуд звертає увагу на те, що ч. 2 ст. 268 КУпАП не передбачено обов`язкової участі особи, яка притягається до відповідальності під час розгляду справи про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП.
Кодексом України про адміністративні правопорушення не передбачено можливості зупинення строків накладення адміністративного стягнення, а сплив такого строку навіть за наявності вини особи у вчиненні кримінального правопорушення є безумовною підставою для закриття провадження у справі.
При цьому, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не позбавлена можливості подавати письмові пояснення щодо обставин справи, подавати докази та залучити захисника для представництва та захисту її інтересів під час розгляду справи в суді.
Нормами діючого КУпАП передбачено можливість зупинення строків розгляду справ про адміністративні правопорушення лише пов`язаних з корупцією, якщо особа, щодо якої складено протокол про таке правопорушення, умисно ухиляється від явки до суду або з поважних причин не може туди з`явитися (хвороба, перебування у відрядженні чи на лікуванні, у відпустці тощо).
За таких обставин та оскільки у Кодексі України про адміністративні правопорушення міститься норма, яка регулює питання щодо зупинення провадження у окремій категорії справ, вважаю, що в даному випадку до застосування аналогія закону із ст. 335КПК України, яка регулює зупинення судового провадження, не підлягає.
Відповідно до статті 6 ЄКПЛ кожна особа має право на розгляд її справи упродовж розумного строку судом встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти неї обвинувачення. Тому, розгляд даної справи без невиправданої затримки не буде відповідати інтересам особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Враховуючи наведене, доходжу висновку, що клопотання захисника особи, яка притягається до відповідальності про зупинення провадження у справі не підлягає задоволенню.
При цьому, ОСОБА_1 мала можливість висловити свою позицію за допомогою участі у судовому засіданні в режимі відеоконференції або надання письмових пояснень та за допомогою кваліфікаційної правової допомоги адвоката. Крім того, матеріали справи та клопотання адвоката не містять жодних належних та допустимих даних, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, зокрема не надано військового квитка, наказу про зарахування її до відповідної військової частини.
Будь яких доказів щодо відсутності вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого їй адміністративного правопорушення, апеляційному суду не надано.
Таким чином, переконливих доводів, які б вказували на істотні порушення, які могли вплинути на правильність, і обґрунтованість постановленого по справі судового рішення, які є безумовною підставою для його скасування, та які б спростовували висновки суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ч. 5 ст. 126 КУпАП, апеляційний суд не вбачає. Враховуючи вищевикладене, відсутні підстави для скасування постанови судді.
Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу захисника Туманова Сергія Геннадійовича, який діє в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , – залишити без задоволення. 
Постанову Чечелівського районного суду м.Дніпра від 01 вересня 2025 року, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ч. 5 ст. 126 КУпАП, - залишити без змін. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського 
апеляційного суду        О.Ю. Іванченко