ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 січня 2026 року 
м. Харків
справа № 646/12009/25
провадження № 22-ц/818/1622/26
Харківській апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді – Тичкової О.Ю.,
суддів –Маміної О.В., Пилипчук Н.П., 
за участю секретаря судового засідання Волобуєва О.О.
сторони справи:
заявник – ОСОБА_1 , 
заінтересовані особи: Третій відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харків апеляційну скаргу ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Основ`янського районного суду м. Харкова від 25 листопада 2025 року у складі судді Янцовської Т.М.-
ВСТАНОВИВ:
У листопаді 2025 року представник ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про оголошення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживав за адресою: Харківська область, Дворічанський район, с. Масютівка, та зник безвісти під час ведення бойових дій в насаленому пункті Кринки, Херсонської області, померлим.
Ухвалою Основ`янського районного суду м. Харкова від 25 листопада 2025 року відмовлено у відкритті провадження.
Ухвала мотивована тим, що оскільки станом на день звернення з даною заявою до суду Олешківська міська територіальна громада Херсонської області з 24.02.2022 року є тимчасово окупованою, відлік встановленого у ч. 2 ст. 46 ЦК України строку ще не розпочався, у зв`язку із чим звернення заявниці до суду із указаною заявою є передчасним.
Не погодившись з ухвалою суду Турутя З О., який діє в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права просив ухвалу скасувати та направити справу для продовження розгляду.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд дійшов необґрунтованого висновку про те, що заявник не має права на звернення до суду з відповідною заявою чим обмежив її доступ до правосуддя. Судом не враховано висновок Великої Палати Верховного Суду від 11.12.2024 по справі 755/11021/22, а саме, що суд може розпочати відлік шестимісячного строку для оголошення особи померлою від дня настання події, яка спричинила загибель фізичної особи, у разі якщо ця подія відбулася за межами території ведення активних бойових дій, проте є наслідком воєнних дій. Згідно обставин справи відлік шестимісячного строку для оголошення померлим ОСОБА_3 слід відраховувати з 07.01.2024 (день настання події, яка спричинила загибель). Станом на дату подання заяви вказаний строк сплив.
Згідно статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, лише якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги в межах вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, що у листопаді 2025 року представник ОСОБА_2 , який діє в інтерсесах ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про оголошення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживав за адресою: Харківська область, Дворічанський район, с. Масютівка, та зник безвісти під час ведення бойових дій в насаленому пункті Кринки, Херсонської області, померлим.
В обґрунтування заяви зазначено, що метою звернення ОСОБА_1 з заявою є реалізації права на оформлення спадкових прав та належних соціальних виплат.
17.10.2018 між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було укладено шлюб, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , актовий запис №219 (а.с. 14).
Згідно з сповіщення сім`ї № 61 від 09.01.2024 року, вих. №10/291, ІНФОРМАЦІЯ_2 сповістило заявницю про те, що її чоловік, авіаційний технік інженерноавіаційної служби авіаційної ескадрильї військової частини НОМЕР_2 старший сержант ОСОБА_3 1981 року народження, призваний на військову службу 05.05.2000 ІНФОРМАЦІЯ_3 , проходив службу у в/ч НОМЕР_2 з 16.11.2001, відданий Військовій присязі на вірність Українському народу, мужньо виконавши військовий обов`язок, в бою за Україну, Її свободу і незалежність, ІНФОРМАЦІЯ_4 під час виконання бойового завдання в н.п. Кринки Олешківської міської громади Херсонської області знаходився в будинку, який був зруйнований внаслідок вогневого ураження противником. Вважається зниклим безвісти за особливих обставин (а.с. зворот 14).
Ухвалою Основ`янського районного суду м. Харкова від 25 листопада 2025 року відмовлено у відкритті провадження.
Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України, частини першої статті 16 Цивільного кодексу України(далі ЦК України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження (частина друга статті 19 ЦПК України).
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Згідно з пунктом 3 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.
Відповідно до частини першої та другої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Згідно статті 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо: 1) заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства; 2) є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили, за тими самими вимогами; 3) у провадженні цього чи іншого суду є справа зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав; 4) є рішення третейського суду, прийняте в межах його компетенції, щодо спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, за винятком випадків, коли суд відмовив у видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду або скасував рішення третейського суду і розгляд справи в тому самому третейському суді виявився неможливим; 5) є рішення суду іноземної держави, визнане в Україні в установленому законом порядку, щодо спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав; 6) настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які звернулися із позовною заявою або до яких пред`явлено позов, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.
З аналізу ухвали суду, що переглядається вбачається, що суд відмовив у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 без зазначення підстав для такої, що визначені статтею 186 ЦПК України та є обов`язковою вимогою процесуального законодавства.
Визначені статтею 186 ЦПК України підстави для відмови у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 , апеляційним судом не встановлені. 
Враховуючи, що особа має право звернутися до суду з метою захисту свого порушеного права, яке вона визначає самостійно та відсутність підстав для відмови у відкритті провадження, передбачених ст. 186 ЦПК України, суд першої інстанції, дійшов помилкового висновку про відмову у відкритті провадження у справі.
Відповідно до пункту 6 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Згідно ч.1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
Оскільки доводи апеляційної скарги дають підстави для висновку, що оскаржуване судове рішення ухвалене з порушенням норм процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, ухвалу суду скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду .
Керуючись ст.ст. 374, 379, 381- 384 ЦПК України, суд
ПОСТАНОВИВ :
Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Основ`янського районного суду м. Харкова від 25 листопада 2025 року- скасувати. Справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених частиною 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий    О. Ю. Тичкова

Судді    О.В. Маміна

Н.П. Пилипчук