Справа № 718/3144/25
Провадження 2/718/1152/25
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"08" січня 2026 р.   м.Кіцмань Чернівецька область 
Кіцманський районний суд Чернівецької області під головуванням судді Скорейка В.В., за участю секретаря судового засідання Безушко М.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Кіцмань в порядку загального позовного провадження справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

19.11.2025 ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідач є батьком їхніх двох синів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
Вказує, що з початку створення сім`ї між подружжям не склалися належні сімейні відносини: відповідач не дбав про добробут сім`ї, не забезпечував дітей матеріально, у зв`язку з чим між сторонами часто виникали непорозуміння, які переростали у конфлікти. Така ситуація спричинила напружену атмосферу в сім`ї, що з часом призвело до відчуження між подружжям та втрати позивачкою почуття любові й поваги до відповідача. Тому просить суд винести рішення про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей в розмірі 1/3 частки від доходу відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягнення із дня пред`явлення позову і до досягнення їхнього повноліття.
ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, у якій просить справу розглядати за ї ї відсутності, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти заочного розгляду справи. 
ОСОБА_2 належним чином повідомлено про розгляд справи шляхом направлення рекомендованого поштового відправлення за місцем його реєстрації. Вказане поштове відправлення повернулося до суду з відміткою оператора поштового зв`язку «адресат відсутній».
Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі №913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).
Відповідно до постанови КЦС ВС від 10.05.2023 № 755/17944/18 (61-185св23) довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення судової повістки у зв`язку «адресат відсутній за вказаною адресою» вважається належним повідомленням сторони про дату судового розгляду, зазначене свідчить про умисне неотримання судової повістки. 
Про час та місце розгляду справи вдіповідача також повомдлено через оголошення на офіцінйому веб-порталі судової влади України. 
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд доходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що сторони у справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками неповнолітніх синів ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 . Зазначені обставини підтверджуються копіями свідоцтв про народження: серії НОМЕР_1 від 15.12.2011 року та серії НОМЕР_2 від 16.10.2019 року відповідно.
Згідно з довідкою виконавчого комітету Мамаївської сільської ради Чернівецької області № 337 від 13.11.2025 року, на утриманні ОСОБА_1 фактично перебувають її неповнолітні діти — ОСОБА_3 та ОСОБА_3 , які разом з нею зареєстровані та проживають за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно з ч.2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
За змістом частин першої та другої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.
Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Як передбачено статтею 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Статтею 183 Сімейного кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України при призначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Пленум Верховного Суду України у п. 17постанови від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснив, що, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження» він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи.
Згідно з ст. 191 ч. 1 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Отже, врахувавши право визначення способу стягнення аліментів, яке належить позивачу, з яким проживають діти, суд доходить висновку, що з метою забезпечення потреб та інтересів дітей, з урахуванням розміру прожиткового мінімуму відповідного віку дитини, розміру мінімальної заробітної плати та обставин, які зазначені в ст. 182 СК України, а саме те, що відповідач є здоровим, може надавати утримання своїм синам, розмір аліментів слід визначити у розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення повноліття.
Визначену суму аліментів, суд стягує з часу звернення позивача до суду, тобто з 19.11.2025, що відповідає положенням ст.191 СК України та згідно з в п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України допускає негайне виконання судового рішення в цій частині в межах суми платежу за один місяць.
Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір на суму 1 211,20 грн.
На підставі наведеного та керуючись 2, 4, 5, 10, 49, 81, 89, 110, 141, 206, 352, 354 ЦПК України суд,-

В И Р І Ш И В :
Позов  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити.
Стягувати з  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти на утримання синів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частки всіх видів доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову до суду, тобто з 19.11.2025, і до досягнення старшою дитиною повноліття.
Стягнути з  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь держави судовий збір у розмірі 1 211,20 грн.
На підставі п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.
Рішення не проголошувалося відповідно до ч. 4 ст. 268 ЦПК України.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 

Відповідач:  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 

Суддя Василь Скорейко