ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Давидюка Тараса, 26А, м. Рівне, 33013, тел. (0362) 62 03 12, код ЄДРПОУ: 03500111,
e-mail: inbox@rv.arbitr.gov.ua, вебсайт: https://rv.arbitr.gov.ua

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" січня 2026 р. м. Рівне Справа № 918/1063/25 

Господарський суд Рівненської області у складі судді Марач В.В., при секретарі судового засідання Мельник В.Я., розглянувши у загальному позовному провадженні матеріали справи
за позовом Рівненської міської ради (33028, м. Рівне, вул. Соборна, 12-А, код ЄДРПОУ 34847334) 
до відповідача Приватного підприємства-фірми "Галерея" (33020, м. Рівне, вул. Соборна, 370-А, код ЄДРПОУ 24168796)
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Головне управління ДПС у Рівненській області (33023, м. Рівне, вул. Відінська, 12, код ЄДРПОУ 44070166)
про стягнення 19 258,34 грн..
В судовому засіданні приймали участь:
від позивача: не з`явився;
від відповідача: не з`явився;
від третьої особи: не з`явився.
ВСТАНОВИВ:

Рівненська міська рада звернулась до Господарського суду Рівненської області з позовом до Приватного підприємства-фірми "Галерея" про стягнення 19 258,34 грн..
В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на невиконання відповідачем, як орендарем, умов Договору від 22.10.2025 оренди земельної ділянки к.н. 5610100000:01:041:0111 в частині повного та своєчасного проведення розрахунків.
Ухвалою Господарського суду Рівненської області від 18 листопада 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено справу розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче судове засідання призначено на "13" січня 2026 року.
Указом Президента України від 13.12.2025 № 951/2025 "Про призначення судді" суддю Романюк Юлію Геннадіївну призначено на посаду судді Північно-західного апеляційного господарського суду.
Відповідно до пункту 2.3.44 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 11.11.2024 № 39, введеного в дію з 01.04.2025 відповідно до рішення Ради суддів України від 06.03.2025 №7 винятково у разі, коли суддя (судді) у передбачених законом випадках не може (не можуть) продовжувати розгляд справи, невирішені судові справи передаються для повторного автоматизованого розподілу за вмотивованим розпорядженням керівника апарату суду (особи, яка виконує його обов`язки), що додається до матеріалів справи.
Відповідно до підпунктів 2.3.43- 2.3.48 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 11.11.2024 № 39, введеного в дію з 01.04.2025 відповідно до рішення Ради суддів України від 06.03.2025 №7 призначено повторний автоматизований розподіл справи № 918/1063/25.
Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.12.2025 року справу №918/1063/25 за позовом Рівненської міської ради до відповідача Приватного підприємства-фірми "Галерея", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Головне управління ДПС у Рівненській області про стягнення 19 258,34 грн. розподілено судді Марач В.В..
Ухвалою суду від 18.12.2025 року справу №918/1063/25 прийнято до свого провадження суддею Марач В.В..
Ухвалою суду від 23.12.2025 року виправлено описки допущені в ухвалі суду від 18 листопада 2025 року. В усьому тексті ухвали суду від 18 листопада 2025 року замість відповідача - Житлово-комунальне спеціалізоване ремонтно-будівельне підприємство "Галузеве" вказати відповідача - Приватне підприємство-фірма "Галерея" (33020, м. Рівне, вул. Соборна, 370-А, код ЄДРПОУ 24168796) . 
Ухвалою суду від 13.01.2026 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Розгляд справи по суті призначено на "27" січня 2026 р.
У судове засідання 27.01.2026 року не з`явились представники позивача, відповідача та третьої особи. Представником позивача подано клопотання про розгляд справи за відсутності повноважного представника. Третя особа повідомлена належним чином, зокрема в її Електронний кабінет. Від Відповідача повернулась ухвала суду від 13.01.25 з відміткою поштового відправлення "адресат відсутній".
Відповідач відзиву на позов не надав.
До повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.
Водночас законодавство України, в тому числі ГПК, не зобов`язує й сторону у справі, зокрема позивача, з`ясовувати фактичне місцезнаходження іншої сторони (сторін) у справі (якщо воно не співпадає з її місцезнаходженням, визначеним згідно із згаданою статтею 93 Цивільного кодексу України) та зазначати таке фактичне місцезнаходження в позовній заяві чи інших процесуальних документах.
В разі коли фактичне місцезнаходження юридичної особи - учасника судового процесу з якихось причин не відповідає її місцезнаходженню, визначеному згідно з законом, і дана особа своєчасно не довела про це до відома господарського суду, інших учасників процесу, то всі процесуальні наслідки такої невідповідності покладаються на цю юридичну особу.
Крім того пунктом сьомим статті 120 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місцезнаходження чи місця проживання під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання ухвала про повідомлення чи виклик надсилається учасникам судового процесу, які не мають офіційної електронної адреси, та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, за останньою відомою суду адресою і вважається врученою, навіть якщо відповідний учасник судового процесу за цією адресою більше не знаходиться або не проживає.
Відповідно до ч.1 ст.202 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Відповідно до ч.3 ст.202 ГПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки
Відтак, суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності представників позивача, відповідача та третьої особи.
Розглянувши документи і матеріали, які подані учасниками судового процесу, з`ясувавши обставини на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, безпосередньо дослідивши докази у справі, господарський суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. При цьому господарський суд керувався наступним.
Земельним кодексом України та Законом України «Про оренду землі» передбачений порядок передачі земельних ділянок в оренду фізичним та юридичним особам.
Право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності (ст.93 Земельного кодексу України, ст. 1 Закону України «Про оренду землі»).
Підпункт 34 частини 1 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначає виключну компетенцію міських рад у вирішенні відповідно до закону питань регулювання земельних відносин. Дана норма закону є одним із засобів забезпечення провідної ролі міських рад як органів міського самоврядування, які покликані представляти відповідні територіальні громади та здійснювати від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування. Виключна компетенція місцевих рад означає, що ніякі інші органи чи посадові особи не мають права приймати рішення з питань, віднесених до виключної компетенції рад.
Відповідно до приписів статті 16 Закону України «Про оренду землі» особа, яка бажає отримати земельну ділянку в оренду із земель державної або комунальної власності, подає до відповідного органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування за місцем розташування земельної ділянки заяву (клопотання), розгляд якої і надання земельної ділянки в оренду проводиться в порядку, встановленому Земельним кодексом України, при цьому, сторони укладають договір оренди землі лише у разі згоди орендодавця передати земельну ділянку в оренду.
Згідно з статтею 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають право власності та право користування земельними ділянками з земель державної та комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.
Статтею 144 Конституції України встановлено, що органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території.
Статтею 25 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що міські ради правомочні розглядати та вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законам до їх відання.
Частиною 1 статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що рада в межах повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.
Відповідно до Земельного кодексу України і Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» вирішення питань щодо передачі земель комунальної власності у власність чи користування, оренду громадянам та юридичним особам є виключним правом міської ради, як суб`єкта права власності па землю.
Статтею 12 Земельного кодексу України визначає повноваження міських рад у галузі земельних відносин на території міст, і пункт «а» передбачає розпорядження землями територіальних громад.
Статтею 71 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що територіальні громади, органи та посадові особи місцевого самоврядування самостійно реалізують надані їм повноваження.
Статтею 124 Земельного кодексу України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.
Згідно з частиною 1 статті 122 Земельного кодексу України, сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.
Норми Закону України «Про оренду землі» та Земельного кодексу України передбачають обов`язок для особи, яка бажає отримати земельну ділянку в оренду здійснити певні дії з метою юридичного оформлення права користування земельною ділянкою.
Між Рівненською міською радою, як Орендодавцем та Приватним підприємством-фірмою "Галерея", як Орендарем, укладено Договір оренди земельної ділянки (далі Договір) від 22.10.2015 року (номер запису про інше речове право12106162 від 12.11.2015) щодо передачі в оренду земельної ділянки площею 21 м.кв., кадастровий номер 5610100000:01:041:0111, на вул. Замковій для будівництва та обслуговування будівель торгівлі строком на 10 років.
Договір оренди землі містить всі істотні умови та зареєстрований в установленому законом порядку.
Згідно із статтею 18 Закону України «Про оцінку земель» нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться відповідно до державних стандартів, норм, правил, а також інших нормативно-правових актів на землях усіх категорій та форм власності.
Нормативна грошова оцінка земельних ділянок розташованих в межах населених пунктів проводиться незалежно від їх цільового призначення - не раніше ніж один раз на 5-7 років.
Рішенням Рівненської міської ради від 02.07.2020 року №7565 «Про затвердження нормативної грошової оцінки земель міста Рівного» затверджено технічну документацію з нормативної грошової оцінки земель міста Рівного та введено в дію нормативну грошову оцінку земель міста Рівного з 1 січня 2021 року.
Зокрема пунктом 6 та 7 даного рішення зазначено, що платникам земельного податку за земельні ділянки під час подання податкових декларацій до контролюючого органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику в м. Рівному, застосувати, починаючи з 1 січня 2021 року, нормативну грошову оцінку земель міста Рівного, яка затверджена цим рішенням.
Платників орендної плати за земельні ділянки під час подання податкових декларацій до контролюючого органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику в м. Рівному, зобов`язано застосувати, починаючи з 1 січня 2021 року, нормативну грошову оцінку земель міста Рівного, яка затверджена цим рішенням, без внесення змін до договорів оренди землі.
Пунктом 8 рішення доручено Управлінню у м. Рівному Головного управління ДПС у Рівненській області забезпечити з 1 січня 2021 року справляння плати за землю в місті Рівному з урахуванням нової нормативної грошової оцінки земель, затвердженої цим рішенням.
Землекористувачів повідомляли про зміну нормативної грошової оцінки за земельні ділянки у м. Рівному через засоби масової інформації (оголошення у тижневику «Сім днів» (№28 (1383) від 9 липня 2020 року), а також на сайті Рівненської міської ради та її виконавчого комітету (http://rivnerada.gov.ua/portal/landmg).
Пунктом 289.1 статті 289 Податкового кодексу України визначено, що для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок, з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до законодавства.
Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації не пізніше 15 січня поточного року забезпечують інформування центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, і власників землі та землекористувачів про щорічну індексацію нормативної грошової оцінки земель (пункт 289.3 статті 289 ПКУ).
Інформація про коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель за кожен рік оприлюднюється у медіа та на офіційному сайті Держгеокадастру України.
Відтак коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земельної ділянки становив за 2021- рік -1,1; за 2022 рік — 1,15; за 2023 - 1,051.
Нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером 5610100000:01:041:0111 площею 21 м.кв., станом на 2021 рік, становить: 84 075,57 грн. (лист Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області від 03.09.2025 №18- 17-0.10-4300/2-25 додається).
Отже нормативна грошова оцінка орендованої земельної ділянки:
- за 2022 рік становить 91 483,13 грн. (84 075,57*1,1), а орендна плата 5 733,95 грн. (91 483,13*6,2%);
- за 2023 рік становить 106 355,60 грн. (84 075,57*1,1*1,15), а орендна плата 6 594,05 грн. (106 355,60*6,2%);
- за 2024 рік становить 111 779,73 грн. (84 075,57*1,1*1,15*1,051), а орендна плата 6 930,34 грн. (111 779,73*6,2%).
Відповідно до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Листом Головного управління ДПС у Рівненській області від 18.09.2025 №6181/5/17-00-04-01-05 повідомлено Позивача про наявність податкового боргу по орендній платі за землю. 
Доказів погашення заборгованості відповідачем не надано.
Як встановлено судом, загальна сума орендної плати, несплаченої орендарем відповідно до нормативної грошової оцінки становить 19 258,34 грн. (дев`ятнадцять тисяч двісті п`ятдесят вісім грн. 34 коп.) (за 2022 рік - 5 733,95 грн., за 2023 рік - 6 594,05 грн., за 2024 рік - 6 930,34 грн.).
У відповідності до приписів статті 96 Земельного кодексу України землекористувачі зобов`язанні своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату.
Згідно з статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до вимог договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено обов`язковість договору для виконання сторонами.
Відповідно до статті 654 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.
Відомості про підтвердження щодо зміни чи розірвання Договору оренди землі відсутні.
За змістом статті 13 Закону України “Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування па певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку до умов договору та вимог земельного законодавства.
Відповідно до частин 1, 2, 3 статті 21 Закону України “Про оренду землі" орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі.
Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).
Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.
Згідно зі статтею 288 Податкового кодексу України, підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки, платником орендної плати є орендар земельної ділянки, суб`єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду.
При цьому згідно з положеннями 288.4 Податкового кодексу України, розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем.
Неналежне внесення орендної плати орендарями за землю може спричинити завдання певних збитків у сфері фінансування суспільних верств населення.
Як встановлено судом розмір орендної плати позивачем визначений на підставі затвердженої нормативної грошової оцінки земельної ділянки та не перевищує розміру, передбаченого п. 288.5. ст.288 Податкового кодексу України.
Відтак, позовні вимоги Рівненської міської ради до Приватного підприємства-фірми "Галерея" про стягнення 19 258,34 грн. орендної плати несплаченої орендарем відповідно до умов Договору оренди земельної ділянки від 22.10.2015 (номер запису про інше речове право 12106162 від 12.11.2015), за 2022, 2023, 2024 роки судом визнаються обґрунтованими та підтвердженими матеріалами справи.
Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.
Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).
У відповідності до пункту 4 частини 2 статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.
Згідно із ч. 2-3 ст. 13 ГПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Поняття і види доказів викладені у статті 73 ГПК України, згідно якої доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Згідно з частиною 1 статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
За змістом статті 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 1 ст. 77 ГПК України).
Згідно зі статтею 78 ГПК України достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.
Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
На підставі викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог Рівненської міської ради про стягнення з Приватного підприємства-фірми "Галерея" 19 258,34 грн. орендної плати несплаченої орендарем відповідно до умов Договору оренди земельної ділянки від 22.10.2015 (номер запису про інше речове право 12106162 від 12.11.2015), за 2022, 2023, 2024 роки.
На підставі ст. 129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на Відповідача.
Статтею 240 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення. 
Відповідно до цієї ж статті датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. 
Керуючись статтями 129, 236-241 Господарського процесуального кодексу України, суд - 
УХВАЛИВ:

1. Позов Рівненської міської ради задоволити.
2. Стягнути з Приватного підприємства-фірми "Галерея" (33020, м. Рівне, вул. Соборна, 370-А, код ЄДРПОУ 24168796) на користь Рівненської міської ради (33028. м. Рівне, вул. Соборна, 12 А, код ЄДРПОУ 34847334, рахунок UA718999980334189815000017527, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, код ЄДРПОУ 38012494, отримувач ГУК у Рівн.обл/Рівнен.міс.тг/18010900) 19 258 грн. 34 коп орендної плати несплаченої орендарем відповідно до умов Договору оренди земельної ділянки від 22.10.2015 (номер запису про інше речове право 12106162 від 12.11.2015), за 2022, 2023, 2024 роки та 3028 грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.
3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржено до Північно - західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається: http://rv.arbitr.gov.ua.

Суддя Марач В.В.