Номер провадження: 22-ц/813/1324/26 
Справа № 493/371/24
Головуючий у першій інстанції Мясківська І.М.
Доповідач Громік Р. Д.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.02.2026 року м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі:
головуючого – Громіка Р.Д.,
суддів – Драгомерецького М.М., Комлевої О.С.,
розглянувши у спрощеному порядку без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Моторного (транспортного) страхового бюро України на рішення Балтського районного суду Одеської області від 04 грудня 2024 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Моторного (транспортного) страхового бюро України про стягнення суми страхового відшкодування,

ВСТАНОВИВ:
1. ОПИСОВА ЧАСТИНА
Короткий зміст позовних вимог.
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Моторного (транспортного) страхового бюро України (надалі за текстом МТСБУ) про стягнення суми страхового відшкодування.
На обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що 18.07.2022 року близько 18:30 години на перехресті вул. Любомирська та вул. Уварова в м. Балта Подільського району Одеської області відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки OPEL VECTRA н/з НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 , цивільно-правова відповідальність якого не була застрахована за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, та керованого ним і належному йому автомобіля марки RENAULT LOGAN н/з НОМЕР_2 , цивільно-правова відповідальність якого була застрахована за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АТ/0949676 у ПАТ «НАСК ОРАНТА».
Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди належний йому автомобіль RENAULT LOGAN н/з НОМЕР_2 отримав значні механічні пошкодження та був транспортований евакуатором до місця його зберігання.
Постановою судді Балтського районного суду Одеської області від 30 листопада 2022 року винним у скоєнні вищевказаної ДТП визнано водія автомобіля OPEL VECTRA н/з НОМЕР_1 ОСОБА_2 ..
Оскільки цивільно-правова відповідальність водія автомобіля OPEL VECTRA н/з НОМЕР_1 ОСОБА_2 не була застрахована за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, він, з метою отримання страхового відшкодування, 20.07.2022 року відповідно до ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон України № 1961-IV ) подав до МТСБУ повідомлення про настання страхового випадку.
Після подання повідомлення про настання страхового випадку, він зв`язався з представником МТСБУ, яким було повідомлено номер страхової справи № 85427 та роз`яснено необхідність замовлення експертної оцінки розміру заподіяної його транспортному засобу шкоди, а також необхідність отримання постанови суду відносно винної в ДТП особи та в подальшому з наявними документами звернутись із заявою про виплату страхового відшкодування.
На його замовлення суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «Бюро Технічної Інвентаризації» 10.08.2022 року було проведено огляд його пошкодженого автомобіля RENAULT LOGAN н/з НОМЕР_2 та 10.09.2022 року було складено звіт незалежної оцінки з визначення вартості матеріального збитку, заподіяного в результаті ДТП.
У зв`язку з необхідністю уточнення об`ємів фактично виконаних ремонтно-відновлювальних робіт та визначення фактичної величини загальної вартості нанесеного збитку в результаті ДТП автомобіля RENAULT LOGAN н/з НОМЕР_2 , за його замовленням з 10.01.2023 року до 15.01.2023 року суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «Бюро Технічної Інвентаризації» було складено актуалізацію звіту незалежної оцінки з визначення вартості матеріального збитку, заподіяного в результаті ДТП власникові автомобіля RENAULT LOGAN н/з НОМЕР_2 .
Згідно з Актуалізації звіту за вищевказаним Звітом вартість матеріального збитку за фактичними витратами легкового автомобіля RENAULT LOGAN н/з НОМЕР_2 , що в результаті ДТП отримав пошкодження та потребує ремонту, станом на дату оцінки склала 254599,00 грн.
Разом з тим, представник відповідача МТСБУ протягом 10-ти робочих днів з дня отримання повідомлення про ДПТ до місця знаходження пошкодженого майна для визначення причини настання страхового випадку та розмірів збитків не з`являвся та суб`єкта оціночної діяльності для визначення матеріального збитку не залучав.
25 травня 2023 року він подав заяву про виплату належного йому страхового відшкодування до МТСБУ, до якої долучив звіт та актуалізацію звіту незалежної оцінки з визначення вартості матеріального збитку.
14 липня 2023 року відповідачем МТСБУ було перераховано на його рахунок страхове відшкодування лише у розмірі 101637,20 грн., яка не була з ним узгодженою, як того вимагає п. 36.2. Закону України № 1961-IV.
Позивач вважає, що виплачена йому мені сума страхового відшкодування у розмірі 101637,20 грн. була явно занижена відповідачем на підставі його власного одностороннього розрахунку, який не може бути об`єктивний, оскільки такий розрахунок може виготовити лише суб`єкт оціночної діяльності з відповідною ліцензією.
Відповідач МТСБУ не виплатив в повному розмірі страхове відшкодування в межах встановленого НБУ ліміту суми страхового відшкодування 160 000 грн. відповідно до поданого ним вищевказаного Звіту з його актуалізацією, а станом на даний час здійснив лише виплату страхового відшкодування у розмірі 101637,20 грн, у зв`язку з чим просив стягнути з відповідача недоотриману суму страхового відшкодування у розмірі 58362,80 грн. (ліміт відповідальності страховика 160000 гривень - 101637,20 гривень); 800,00 грн. за послуги евакуатора з доставки транспортного засобу з місця ДТП до місця його зберігання; 8100,00 грн за послуги суб`єкта оціночної діяльності ТОВ «Бюро Технічної Інвентаризації» з проведення звіту та актуалізації звіту з автотоварознавчого дослідження і визначення матеріального збитку автомобіля RENAULT LOGAN н/з НОМЕР_2 ; 599,60 грн. вартість проїзду експерта до місця проведення незалежної оцінки у розмірі, а також 1211,20 грн. сплаченого судового збору.

Позиція відповідачів у суді першої інстанції.
Представник МТСБУ, заперечуючи проти позовних вимог зазначив, що потерпілий на власний розсуд, в порушення умов ст. 34 Закону України № 1961-IV, самостійно 28.07.2022 року уклав угоду з ТОВ «Бюро Технічної Інвентаризації» на виконання робіт з визначенням матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу марки RENAULT LOGAN н/з НОМЕР_2 , звернувши увагу на те, що 28 липня 2022 року від потерпілого надійшло повідомлення про ДТП.
Крім того відповідач зазначив, що у ході розгляду та аналізу поданих потерпілим документів, у тому числі Звіту незалежної оцінки від 10.08.2022 року встановлено, що фото додатки звіту не підтверджуються в повному обсязі пошкодження складників досліджуваного транспортного засобу, зазначеного в Акті його огляду, доданого до Звіту, що є порушенням Методики проведення товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів (далі Методика), згідно якого під час технічного огляду КТЗ оцінювач повинен установити характер та обсяги пошкодження на момент огляду та інші ознаки, які характеризують технічний стан КТЗ, з обов`язковою їх фіксацією шляхом фотографування.
У ході врегулювання страхового випадку, фахівцями МТСБУ вживалися заходи спрямовані на отримання від експерта ОСОБА_3 , яким проводився огляд пошкодженого транспортного засобу, реальні фотографії пошкоджень досліджуваного КТЗ в електронному вигляді, однак була отримана відповідь, що усі матеріали дослідження передані замовнику.
Наданий позивачем Рахунок-фактура від 09.08.2022 не може бути врахований при здійснення визначення сум регламентної виплати, оскільки відсутнє документальне підтвердження його оплати, що відповідає вимогам п.8.5.6. Методики.
На підставі п.36.2, 34.4, статей 29, 34, 36 Закону України № 1961, фахівцями відділу експертизи МТСБУ здійснено розрахунок розміру регламентної виплати згідно зафіксованих на фото, даних до звіту та фото з місця ДТП пошкодження складових досліджуваного КТЗ.
Згідно з розрахунку від 01.07.2023 розмір регламентної виплати, яка належить власнику транспортного засобу марки RENAULT LOGAN н/з НОМЕР_2 , внаслідок пошкодження під час ДТП, складає 101687,20 грн. без урахування ПДВ.
МТСБУ здійснило регламентну виплату на користь потерпілого, чим виконало умови Закону, у зв`язку з чим просить відмовити позивачу в задоволені позову.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.
Рішенням Балтського районного суду Одеської області від 04 грудня 2024 року позовні вимоги ОСОБА_1 до МТСБУ про стягнення суми страхового відшкодування задоволено в повному обсязі. Стягнено з МТСБУ на користь ОСОБА_1 недоотримане страхове відшкодування в розмірі 58362,80 грн, витрати пов`язані з надання послуг евакуатора у розмірі 800 грн витрати на проведення автотоварознавчого дослідження і визначення матеріального збитку транспортного засобу у розмірі 8100,00 грн та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1211,20 грн., а всього 68474,00 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Короткий зміст та доводи апеляційної скарги. 
В апеляційній скарзі МТСБУ просить скасувати оскаржуване рішення та постановити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції не враховано, що у ході розгляду та аналізу поданих потерпілою особою документів, у тому числі Звіту незалежної оцінки від 10.08.2022 встановлено, що фото додатки Звіту не підтверджують в повному обсязі пошкодження складників досліджуваного транспортного засобу, зазначених в Акті його огляду, доданого до Звіту. Зокрема, документально не підтверджено пошкодження приводного валу лівого. У ході врегулювання страхового випадку, фахівцями МТСБУ вживались заходи, спрямовані на отримання від експерта ОСОБА_4 , який проводив огляд пошкодженого транспортного засобу, ретельні фотографії пошкоджень КТЗ в електронному вигляді, та отримано відповідь, що всі матеріали дослідження передані замовнику, додаткові матеріали відсутні.

Порядок розгляду апеляційної скарги.
Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.
Згідно частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Зважаючи на те, що справа є малозначною, її розгляд здійснено в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи.
Апеляційне провадження розглядається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи.
З врахуванням недостатньої кількості суддів в Одеському апеляційному суді (з 2013 року кількість суддів в цивільній палаті зменшилася з 48 до 13, які фактично здійснюють судочинство), щодо яких здійснюється автоматизований розподіл справ (без урахування суддів, які хворіють, перебувають у відрядженні, знаходяться у відпустці), що створює надмірне навантаження та виключає можливість розгляду справи в строки, передбачені національним законодавством, судом апеляційної інстанції було здійснено розгляд справи з врахуванням поточного навантаження, яке обумовило збільшення строку розгляду справи по незалежним від суду причинам.
Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Повне судове рішення виготовлене 10 лютого 2026 року.

2. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА
Позиція апеляційного суду
Заслухавши доповідача, розглянувши матеріали справи і доводи, викладені в апеляційній скарзі, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права
У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до припису ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Згідно ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Судом першої інстанції правильно встановлено, що у наслідок даної дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 18 липня 2022 року близько 18:30 години на перехресті вул. Любомирська та вул. Уварова в м. Балта Подільського району Одеської області, за участю автомобіля марки OPEL VECTRA н/з НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 , цивільно-правова відповідальність, якого не була застрахована за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, та автомобіля марки RENAULT LOGAN н/з НОМЕР_2 , та під керуванням ОСОБА_1 , який являється власником автомобіля, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с.17) цивільно-правова відповідальність якого була застрахована за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у ПАТ «НАСК ОРАНТА» відповідно до поліса № АТ/0949676 (а.с.18), автомобіль RENAULT LOGAN н/з НОМЕР_2 отримав значні механічні пошкодження та був транспортований евакуатором до місця його зберігання.
Постановою судді Балтського районного суду Одеської області від 30 листопада 2022 року винним у скоєнні вищевказаної ДТП визнано водія автомобіля OPEL VECTRA н/з НОМЕР_1 ОСОБА_2 (а.с.19-22).
20 липня 2022 року ОСОБА_1 , з метою отримання страхового відшкодування, подав до Моторного (транспортного) страхового бюро України повідомлення про настання страхового випадку, яке отримано останнім 28.07.2022 року, що підтверджується інформацією про відправлення, описом, фіскальним чеком, рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 174-179).
На його замовлення, відповідно до договору на проведення незалежної оцінки нанесеного збитку спричиненого власнику КТЗ в наслідок ДТП від 28.07.022 року (а.с. 25-28), суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «Бюро Технічної Інвентаризації» було проведено огляд його пошкодженого автомобіля RENAULT LOGAN н/з НОМЕР_2 та 10.09.2022 року було складено звіт незалежної оцінки з визначення вартості матеріального збитку, заподіяного в результаті ДТП.
У зв`язку з необхідністю уточнення об`ємів фактично виконаних ремонтно-відновлювальних робіт та визначення фактичної величини загальної вартості нанесеного збитку в результаті ДТП автомобіля RENAULT LOGAN н/з НОМЕР_2 , за його замовленням з 10.01.2023 року до 15.01.2023 року суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «Бюро Технічної Інвентаризації» було складено актуалізацію звіту незалежної оцінки з визначення вартості матеріального збитку, заподіяного в результаті ДТП власникові автомобіля RENAULT LOGAN н/з НОМЕР_2 (а.с. 48-142).
Згідно з Актуалізації звіту за вищевказаним Звітом вартість матеріального збитку за фактичними витратами легкового автомобіля RENAULT LOGAN н/з НОМЕР_2 , що в результаті ДТП отримав пошкодження та потребує ремонту, станом на дату оцінки склала 254599,00 грн. (а.с.129)
Разом з тим, представник відповідача МТСБУ протягом 10-ти робочих днів з дня отримання повідомлення про ДПТ до місця знаходження пошкодженого майна для визначення причини настання страхового випадку та розмірів збитків не з`являвся та суб`єкта оціночної діяльності для визначення матеріального збитку не залучав як того вимагає п. 34.2 ст. 34 Закону України № 1961-IV.
25 травня 2023 року позивач подав заяву про виплату належного йому страхового відшкодування до МТСБУ, до якої долучив звіт та актуалізацію звіту незалежної оцінки з визначення вартості матеріального збитку (а.с. 195-197).
14 липня 2023 року відповідачем МТСБУ було перераховано на рахунок позивача страхове відшкодування лише у розмірі 101637,20 грн., яка не була з ним узгодженою, як того вимагає п. 36.2. Закону України № 1961.
Вказана сума страхового відшкодування визначена МТСБУ (а.с. 37-46, 214-215) та перерахована ОСОБА_1 , але в матеріалах справи відсутній платіжний документ з цього приводу, однак дана обставина не оспорюється сторонами, що в силу ст. 82 ЦПК України не підлягає доказуванню.
Вирішуючи спірне питання суд першої інстанції правильно виходив з того, що відповідно до преамбули Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 р. № 1961-IV (далі - Закон України № 1961-IV), вказаний нормативно-правовий акт регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. 
При цьому, згідно ст. 29 Закону України № 1961-IV, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.
Відповідно до п. 39.1. ст. 39 Закону України № 1961-IV МТСБУ є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової Відповідальності власників наземних транспортних засобів.
Відповідно до ст. 41 Закону України № 1961-IV, МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.
Вказана норма Закону України № 1961-IV передбачає чіткий перелік випадків, за яких Моторне (транспортне) страхове бюро України відшкодовує шкоду за рахунок коштів фонду захисту потерпілих.
Відповідно до ст. 33 Закону України № 1961-IV у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу, що було зроблено позивачем.
Відповідно до п. 34.2 ст. 34 Закону України № 1961-IV протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків, що не було зроблено відповідачем.
Згідно з п. 34.3 ст. 34 Закону України № 1961-IV якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закон, - МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).
Правовий аналіз зазначених норм приводить до висновку, що потерпіла особа отримує право на самостійний вибір оцінювача тільки у разі якщо представник МТСБУ не з`явився у визначений строк.
Судом першої інстанції правильно встановлено, що звіт про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу складений 10 вересня 2022 року на замовлення позивача складено у спосіб, визначений Законом України № 1961-IV, так як позивач у встановлений строк, а саме 20 липня 2022 року звернувся про страховий випадок до МТСБУ, яке в свою чергу в порушення вимог Закону України № 1961-IV не направило протягом 10 днів свого представника на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.
Крім того сума відшкодування не була узгоджена з власником автомобіля RENAULT LOGAN н/з НОМЕР_2 , яким являється позивач, як того вимагає п.36.2 ст.36 Закону України № 1961-IV.
Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції правильно вважав обґрунтованими та такими, що підлягають позовні вимоги, крім вимог, що стосуються відшкодування суми витраченої позивачем на проїзд експерта, як такі, що не підтверджені документально.
Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.
Скаржник не довело обставини, на які посилалось як на підставу своєї апеляційної скарги, жодного належного та допустимого доказу на спростування висновків суду першої інстанції не надало.
Щодо доводів апеляційної скарги, то колегія суддів вважає за необхідне зазначити таке.
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).
Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ст. 5 ЦПК України).
Відповідно до приписів частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Судові процедури повинні бути справедливими, тому особа безпідставно не може бути позбавлена права на розгляд своєї справи у суді, оскільки це буде порушенням права, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на справедливий судовий розгляд.
Згідно з частиною першою статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
У цивільному судочинстві діє принцип диспозитивності, який покладає на суд обов`язок вирішувати лише ті питання, про вирішення яких його просять сторони у справі (учасники спірних правовідносин), та позбавляє можливості ініціювати судове провадження. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Формування змісту та обсягу позовних вимог є диспозитивним правом позивача.
Кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, а також предмет та підстави позову, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів. Суд не може вийти за межі позовних вимог та в порушення принципу диспозитивності самостійно обирати правову підставу та предмет позову.
Апеляційний суд зазначає, що скаржником ні в суді першій інстанції, ні в суді апеляційної інстанції не заявлено клопотання про призначення судової експертизи для перевірки позиції сторони відповідача у справі.
Водночас суд апеляційної інстанції позбавлений спеціальних знань для встановлення пошкоджень транспортного засобу і його вартості.
Наведені в апеляційній скарзі інші доводи були предметом дослідження в суді першої інстанції із наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах чинного законодавства, і з якою погоджується суд апеляційної інстанції.
Колегія суддів вважає, що фактично доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки доказів та незгоди скаржника із висновками суду першої інстанції щодо встановлених обставин справи, проте повноваження суду апеляційної інстанції стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду (пункт 42 рішення у справі «Пономарьов проти України» (Заява № 3236/03).
Також судова колегія вважає за необхідне зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у держава-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року. Оскаржувані судові рішення відповідають критерію обґрунтованості судового рішення.
Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)
Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.
Справа розглянута по суті правильно, законних підстав для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції немає.
З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду, доводи апеляційної скарги його не спростовують, рішення ухвалено у відповідності до вимог матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, оскаржуване рішення суду залишити без змін.
Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд,

УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу Моторного (транспортного) страхового бюро Українизалишити без задоволення.
Рішення Балтського районного суду Одеської області від 04 грудня 2024 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.
Повний текст судового рішення складено 10 лютого 2026 року.

Головуючий       Р.Д. Громік

Судді:       М.М. Драгомерецький

О.С. Комлева