ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2025 року
м. Хмельницький

Справа № 685/478/25
Провадження № 22-ц/820/2596/25

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: П`єнти І.В. (суддя-доповідач), Корніюк А.П., Талалай О.І., 
секретар судового засідання Заворотна А.В.
за участю представника позивачки, яка діє в інтересах дітей, - ОСОБА_1 

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 , поданим в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , малолітніх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про надання дозволу на реєстрацію місця проживання дітей із одночасним зняттям із зареєстрованого місця проживання без згоди батька, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Теофіпольська селищна рада Хмельницького району Хмельницької області, Служба у справах дітей Хмельницької міської ради, Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Хмельницької міської ради, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , яка діє як законний представник в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_3 та малолітньої дитини ОСОБА_5 , на рішення Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 09 жовтня 2025 року (суддя Самойлович А.П.).
Заслухавши доповідача, пояснення представника учасника справи, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд

в с т а н о в и в:
У травні 2025 року ОСОБА_2  в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , малолітніх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , звернулася до суду з позовом до ОСОБА_6 про надання дозволу на реєстрацію місця проживання дітей із одночасним зняттям із зареєстрованого місця проживання без згоди батька. 
В обґрунтування позову зазначала, що з 19 липня 2009 року поо 23 січня 2023 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. В період шлюбу у них народилося двоє дітей: донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
06 червня 2023 року ОСОБА_2 зареєструвала шлюб з ОСОБА_7 .
ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_7 загинув.
Вже після його смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 народився син ОСОБА_5 .
На момент звернення з позовом до суду, ОСОБА_2 з усіма дітьми зареєстрована у належному їй житловому будинку по АДРЕСА_1 , проте планує з дітьми постійно проживати у АДРЕСА_2 , яка належить на праві власності її малолітньому сину ОСОБА_5 , де вони на даний час фактично проживають.
08 квітня 2025 року ОСОБА_2 зверталась до Відділу реєстрації місця проживання Управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради з заявою про реєстрацію свого місця проживання, а також місця проживання малолітніх синів, у вищезазначеній квартирі в м. Хмельницький з одночасним зняттям з реєстрації у житловому будинку в с. Немиринці. Проте, у реєстрації місця проживання і їй, і її дітям було відмовлено з посиланням на положення ст. 5 Закону України № 1871 від 05.11.2021, пункту 33, підпункту 3 пункту 87 постанови КМУ від 07.02.2022 №265, ст. 29 ЦК України, ст.ст. 160, 161, 162 СК України, у зв`язку з відсутністю письмової згоди батька дітей на реєстрацію місця проживання дітей з одночасним зняттям із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування).
Також 08.04.2025 донька ОСОБА_2 . ОСОБА_3 зверталась до Відділу реєстрації місця проживання Управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради з заявою про реєстрацію свого місця проживання з одночасним зняттям з попереднього місця проживання, проте, їй було відмовлено з аналогічних підстав.
Зазначала, що неодноразово зверталася до відповідача з вимогами надати дозвіл на реєстрацію місця проживання (перебування) їх спільних дітей з одночасним зняттям із задекларованого/зареєстрованого місця проживання, проте відповідач такої згоди не надав, а звернення матері дітей ігнорував. Крім того, відповідач вже багато років проживає за межами України. Востаннє бачився з дітьми у 2020 році, після того жодного разу не приїздив.
Таким чином, на думку законного представника, саме через бездіяльність відповідача, який не надає дозволу на зміну реєстрації місця проживання дітей, вона не має можливості зареєструвати дітей за місцем їх фактичного проживання, що суперечить інтересам дітей та перешкоджає реалізації їх прав.
Враховуючи викладене вище, просила суд надати їй дозвіл на зняття дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_3 із зареєстрованого місця проживання по АДРЕСА_1 та на подальшу реєстрацію їх місця проживання разом з нею, як матір`ю, по АДРЕСА_2 без згоди батька ОСОБА_6 , надати їй дозвіл на зняття із зареєстрованого місця проживання свого сина ОСОБА_5 по АДРЕСА_1 та на подальшу реєстрацію місця його проживання разом з нею, як матір`ю, по АДРЕСА_2 .
Ухвалою Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 04 червня 2025 року залучено до участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Теофіпольську селищну раду Хмельницького району Хмельницької області, як орган опіки і піклування, Службу у справах дітей Хмельницької міської ради.
Ухвалою Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 02 липня 2025 року залучено до участі у справі Виконавчий комітет Хмельницької міської ради в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача.
Рішенням Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 09 жовтня 2025 року позов задоволено частково. Надано дозвіл ОСОБА_2 на реєстрацію місця проживання малолітнього сина ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_5 в селі Немиринці Теофіпольського району Хмельницької області, разом з матір`ю ОСОБА_2 по АДРЕСА_2 , з одночасним зняттям з попереднього зареєстрованого місця проживання по АДРЕСА_1 , без згоди батька дитини ОСОБА_6 . Відмовлено в задоволенні решти позовних вимог. Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_2 403,73 грн сплаченого при подачі позову судового збору.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову, ОСОБА_2 , яка діє як законний представник в інтересах неповнолітньої доньки ОСОБА_3 та малолітнього сина ОСОБА_5 , подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду у вказаній частині скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог. Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального права. 
Вважає, що суд першої інстанції прийшов до невірного висновку про те, що відносно ОСОБА_5 та ОСОБА_3 предмет спору, а саме згода на реєстрацію нового місця проживання дитини, відсутній. Оскільки позивачка зверталася до Відділу реєстрації місця проживання управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради із заявою про реєстрацію місця проживання ОСОБА_5 з одночасним зняттям із задекларованого/зареєстрованого місця проживання. Крім того, її дочка ОСОБА_3 зверталася з аналогічною заявою. Проте, у реєстрації за вказаними заявами відмовлено.
На думку законного представника, судом при ухваленні рішення не враховано положення п. 31 та п. 52 Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затвердженого постановою КМУ від 07.02.2022 №265, приписи ч. 2 ст. 29 ЦК України, ч. 7 ст. 18 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні», Закону України «Про охорону дитинства» .
Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.
В судовому засіданні представник позивачки, яка діє в інтересах дітей, - адвокат Смірнова І.С. підтримала апеляційну скаргу. 
Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про день, місце і час слухання справи повідомлені у відповідності до вимог цивільного процесуального законодавства.
Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог не оскаржується, а тому апеляційним судом, відповідно до приписів ст. 367 ЦПК України, не переглядається.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Судом першої інстанції правильно встановлено, що ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_6 перебували в шлюбі. Рішенням Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 25 січня 2023 року у справі № 685/1263/22 шлюб між ними розірвано (а.с. 27).
В період шлюбу у них ІНФОРМАЦІЯ_6 народилася донька ОСОБА_3 та ІНФОРМАЦІЯ_5 народився син ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с. 21, 22).
06 червня 2023 року ОСОБА_8 уклала шлюб з ОСОБА_7 , змінивши при цьому прізвище з « ОСОБА_9 » на « ОСОБА_10 », що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 28).
ІНФОРМАЦІЯ_3 чоловік ОСОБА_2 , - ОСОБА_7 загинув, що підтверджується свідоцтвом про смерть та посвідченням позивачки серії НОМЕР_1 , виданим 06 жовтня 2023 року Управлінням соціального захисту населення Хмельницької райдержадміністрації, як члена сім`ї загиблих (померлих) Захисників і Захисниць України (а.с. 29, 34).
Відповідно до довідки Теофіпольської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області від 02 травня 2025 року №38-4/1, до складу сім`ї ОСОБА_2 , яка проживає та зареєстрована по АДРЕСА_1 , крім неї самої, також входять троє її дітей ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 (а.с. 37).
Малолітній син ОСОБА_5 на підставі договору дарування квартири, посвідченого 25 лютого 2025 року приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Нагорною Т.В. за № 742, набув право власності на квартиру АДРЕСА_3 , що підтверджується договором та витягом з Державного реєстру речових прав № 415123428 (а.с. 49-50, 51).
08 квітня 2025 року ОСОБА_2 звернулася до відділу реєстрації місця проживання управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради з заявами про реєстрацію місця проживання (перебування) з одночасним зняттям із місця проживання (перебування), в яких просить зареєструвати своє місце проживання, а також місце проживання малолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_5 по АДРЕСА_2 (а.с. 44-46, 41-43, 38-40), з аналогічною заявою в той же день звернулася і її неповнолітня донька ОСОБА_3 (а.с. 47-48).
Проте, у реєстрації місця проживання усім заявникам було відмовлено, підставою для відмови вказано положення ст. 5 Закону України № 1871 «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні», пункт 33 та підпункт 3 пункту 87 Постанови КМ України № 265 від 07 лютого 2022 року «Деякі питання декларування і реєстрації місця проживання та ведення реєстрів територіальних громад», ст. 29 ЦК України, ст.ст. 160, 161, 162 СК України.
Згідно з висновком Органу опіки та піклування Виконавчого комітету Хмельницької міської ради від 29.08.2025 №1562/01-31, орган опіки та піклування вважає доцільним надання дозволу на зняття з зареєстрованого місця проживання неповнолітньої ОСОБА_3 з одночасною реєстрацію місця проживання без згоди батька, та зняття зареєстрованого місця проживання малолітнього ОСОБА_5 з одночасною реєстрацію місця проживання за іншою адресою. (а.с. 152-155)
Дані обставини підтверджуються матеріалами справи.
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 , заявлених нею в інтересах  неповнолітньої доньки ОСОБА_3 та малолітнього сина ОСОБА_5 , суд першої інстанції виходив з того, що дитина віком від 14 років (в даному випадку, ОСОБА_11 ), самостійно декларує місце свого проживання за зареєстрованим/задекларованим місцем проживання батьків чи одного з них без їх згоди, та в частині позовних вимог про надання дозволу на реєстрацію місця проживання з одночасним зняттям з реєстрації за попереднім місцем проживання ОСОБА_5 суд вказав, що позов пред`явлено до неналежного відповідача.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду, з наступних підстав.
Частина 1 статті 15 ЦК України визначає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Звернення до суду має передбачати наявність спору, де кожен з відповідачів якимось чином порушує права позивача.
Згідно з ст. 141 СК України,  мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.
Немає норм, які б виділяли будь-кого з батьків пріоритетним правом на реєстрацію місця проживання з одним із них.
Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.
Частиною 2 ст. 29 ЦК України визначено, що фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом.
Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою (ч. 3 ст. 160 СК України).
Порядок декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затверджений КМУ від 07.02.2022 №265 (далі - Порядок), визначає механізм здійснення декларування/реєстрації місця проживання (перебування), зміни місця проживання, зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування), скасування декларування/реєстрації місця проживання (перебування), а також встановлює форми необхідних для цього документів.
Згідно з п. 14 Порядку, дитина віком від 14 років самостійно декларує місце свого проживання за задекларованим/зареєстрованим місцем проживання батьків або інших законних представників чи одного з них без їх згоди. 
Особи, які досягли 14-річного віку, самостійно подають заяву про реєстрацію місця проживання (перебування) (п. 31 Порядку).
Зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) дитини віком від 14 до 18 років здійснюється за згодою її батьків або інших законних представників чи одного з них, крім випадку зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання такої дитини у гуртожитку закладу освіти у період чи після закінчення навчання (п. 52 Порядку).
Судом вірно встановлено, що на час розгляду справи зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_2 (матері ОСОБА_3 ), є АДРЕСА_1 , хоча фактично проживає з дітьми у АДРЕСА_2 .
Відповідач ОСОБА_6 (батько ОСОБА_3 ) знятий з реєстрації за адресою АДРЕСА_1 30.03.2023. 
Таким чином, установивши, що надання дозволу на реєстрацію місця проживання неповнолітньої доньки, яка досягла 14 років, без згоди батька за адресою, де ще не зареєстрована матір, з одночасним зняттям дитини з реєстрації за адресою реєстрації матері, яка є власником житла, в якому вона зареєстрована разом із дочкою, є передчасним, а тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо відмови в задоволенні позовних вимог в цій частині. Лише при реєстрації місця проживання матері за адресою: АДРЕСА_2 , яка є власністю малолітнього сина позивачки ОСОБА_5 , можлива реєстрація місця проживання доньки, яка досягла 14 років, за цією ж адресою без згоди батька.
Заявляючи позовні вимоги про надання дозволу на реєстрацію місця проживання з одночасним зняттям з реєстрації за попереднім місцем проживання ОСОБА_5 , позивачка в інтересах дитини зазначила відповідачем ОСОБА_6 , хоча він не є батьком ОСОБА_5 і не уповноважений вирішувати питання, що стосуються прав та інтересів малолітнього ОСОБА_5 .
Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава (стаття 48 ЦПК України).
За змістом ст. 51 ЦПК України, належними є сторони, які є суб`єктами спірних правовідносин. Належним є відповідач, який дійсно є суб`єктом порушеного, оспорюваного чи невизнаного матеріального правовідношення. Належність відповідача визначається, перш за все, за нормами матеріального права. Відтак, неналежним відповідачем є особа, яка не має відповідати за пред`явленим позовом.
У разі пред`явлення позову до частини відповідачів, суд не вправі зі своєї ініціативи і без згоди позивача залучати інших відповідачів до участі у справі як співвідповідачів та зобов`язується вирішити справу за тим позовом, що пред`явлений, і відносно тих відповідачів, які зазначені в ньому. 
Якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача (або залучення інших співвідповідачів в окремих справах згідно специфіки спірних правовідносин), суд повинен відмовляти у задоволенні позову.
Отже, визначення відповідачів, предмет спору та підстави позову є правом позивача. Разом з тим установлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.
Позивач, звертаючись до суду з позовом повинен довести факт порушення невизнання чи оспорення його прав свобод чи інтересів саме вказаним ним відповідачем. При цьому, слід вважати, що заявлені позовні вимоги до неналежного відповідача задоволені судом бути не можуть, оскільки вказане слід вважати порушенням вимог процесуального закону, за якими суд не в змозі вирішувати та задовольняти позов без особи, яка повинна відповідати за позовом, прав, обов`язків, інтересів якої такий прямо стосується (належного відповідача).
З огляду на викладене, відмовляючи в задоволенні позовних вимог про надання дозволу матері на реєстрацію місця проживання з одночасним зняттям з реєстрації за попереднім місцем проживання малолітнього ОСОБА_5 , суд першої інстанції правильно вказав, що позовні вимоги пред`явлені до неналежного відповідача, що є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову.
Доводи апеляційної скарги не містять посилання на докази, які б спростовували висновки суду і впливали на їх законність, а зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду щодо їх оцінки стосовно встановлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом.
Рішення суду першої інстанції в частині відмови в позові ухвалено відповідно до норм матеріального права, з додержанням норм процесуального права і підстав для його скасування у межах доводів апеляційної скарги немає. 
Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, суд

у х в а л и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , яка діє як законний представник в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_3 та малолітньої дитини ОСОБА_5 , залишити без задоволення.
Рішення Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 09 жовтня 2025 року в частині відмови в позові залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 26 грудня 2025 року.

Суддя-доповідач       І.В. П`єнта

Судді:        А.П. Корніюк

О.І. Талалай