КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа №369/1150/25 Суддя І інстанції - Омельченко М.М. 
Провадження № 33/824/4579/2025 Суддя суду апел. інст.- Кепкал Л.І.

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2025 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Кепкал Л.І., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15 серпня 2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої в АДРЕСА_2 , 

в с т а н о в и л а:

Постановою судді Києво-Святошинського суду Київської області від 15 серпня 2025 року ОСОБА_1 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, провадження закрито на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, за закінченням на момент розгляду строків, передбачених ст. 38 КУпАП. 
Згідно постанови судді, 04.01.2025 о 16.40 водій ОСОБА_1 керувала автомобілем «Nissan Leaf», р.н. НОМЕР_2 (власник ОСОБА_2 ) в с. Білогородка Бучанського району Київської області по вул. Будівельній, 19 (паркувальний майдан поблизу магазину «Сільпо») та при виїзді заднім ходом з паркувального місця не переконалась, що це буде безпечно, не звернулась за допомогою до сторонніх осіб, внаслідок чого зіткнулась керованою нею автівкою з автомобілем «Toyota Prius», р.н. НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_3 , який рухався по паркувальному майдану, що спричинило пошкодження транспортних засобів, чим порушила п. 10.9 ПДР. 

Не погоджуючись із постановою судді, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить направити справу на новий розгляд.
Апелянт вказує, що у протоколі закреслені її покази, відсутні покази свідків, яких опитували працівники поліції, які стверджували, що водій «Toyota Prius» керував автомобілем, тримаючи кермо однією рукою, іншою правою розмовляючи по телефону. 
Апелянт звертає увагу, що згідно реальних вимірів по протоколу ДТП розмір 28 м. 50 см. по задній осі знаходиться на паркомісці і ОСОБА_4 вдарив по бамперу «Nissan Leaf» на паркові, який стояв. Згідно всіх вимірів протоколу аварія сталася на паркомісці.
Також апелянт зазначає, що працівник поліції, що складав протокол, відхилив її заяви про залучення свідків та занесення в протокол реального місця розташування автомобілів. Працівник поліції на вимогу оглянув відео з камер супермаркету та не заніс у протокол, що оглядав відео у присутності свідків, де було видно, що автомобіль «Nissan Leaf» стоїть на парковці та його чіпляє автомобіль «Toyota Prius».
При цьому, як вказує апелянт, суд першої інстанції відхилив клопотання допитати працівника поліції та залучити відео з камери охорони парковки «Сільпо» у якості доказів у справі. Втім коли було витребувано відео, воно зникло. 
Апелянт також вважає, що на її невинуватість вказують пошкодження транспортних засобів, зокрема на її автомобілі наявні лише незначні подряпини краски, а автомобіль «Toyota Prius» має значні пошкодження та розриви металу, які ніяким чином не могли утворитися від тертя об бампер її автомобіля. 

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 та її захисника Константинова О.Г., які підтримали апеляційну скаргу, пояснення іншого учасника ДТП - ОСОБА_3 , свідка ОСОБА_5 , обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення.
Суд, у відповідності з положеннями ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 вказаних вимог закону дотримався в повному обсязі, з`ясував всі обставини, дослідив і належним чином оцінив всі докази та дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за обставин, викладених у постанові суду.
Згідно з диспозицією ст. 124 КУпАП, обов`язковою ознакою даного адміністративного правопорушення є наявність причинно-наслідкового зв`язку між діями особи у виді порушення правил дорожнього руху та наслідками у вигляді пошкодження транспортних засобів або іншого майна.
Відповідно до вимог пункту 10.9 ПДР України, водій, рухаючись заднім ходом, не повинен створювати небезпеку чи перешкоди іншим учасникам руху і, за потреби, має звернутися за допомогою до інших людей для забезпечення безпеки. 
Порушення ОСОБА_1 вимог п.п. 10.9 ПДР України, за обставин, викладених у постанові, підтверджується зібраними у справі та дослідженими судом доказами, які містяться в матеріалах справи, а саме: протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 212894, з якого вбачається, що 04.01.2025 о 16.40 водій ОСОБА_1 керувала автомобілем «Nissan Leaf», р.н. НОМЕР_2 (власник ОСОБА_2 ) в с. Білогородка Бучанського району Київської області по вул. Будівельній, 19 (паркувальний майдан поблизу магазину «Сільпо») та при виїзді заднім ходом з паркувального місця не переконалась, що це буде безпечно, не звернулась за допомогою до сторонніх осіб, внаслідок чого зіткнулась керованою нею автівкою з автомобілем «Toyota Prius», р.н. НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_3 , який рухався по паркувальному майдану, що спричинило пошкодження транспортних засобів, чим порушила п. 10.9 ПДР.
В свою чергу, наведені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повністю підтверджуються схемою місця ДТП від 04.01.2025, письмовими поясненнями іншого учасника ДТП ОСОБА_3 про те, що він рухався по парковці магазина «Сільпо» на автомобілі «Toyota Prius», р.н. НОМЕР_3 , жінка на автомобілі «Nissan Leaf», р.н. НОМЕР_2 , виїжджала з паркомісця та в`їхала в праву сторону його автомобіля. 
Ці докази є належними, допустимими та достовірними, оскільки вони здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою.
Враховуючи сукупність наявних доказів у справі доходжу висновку про те, що судом першої інстанції вірно встановлені фактичні обставини, а дії водія ОСОБА_1 , яка при виїзді заднім ходом з паркувального місця не переконалась, що це буде безпечно, не звернулась за допомогою до сторонніх осіб, внаслідок чого зіткнулась керованою нею автівкою з іншим автомобілем, який рухався по паркувальному майдану. 
У своїх письмових поясненнях безпосередньо після ДТП ОСОБА_1 пояснила, що вона стояла на паркомісці біля магазину «Сільпо». Вона пропускала Джип , який розвертався позаду неї і в момент почула удар. В цей момент вона сиділа за кермом автомобіля, відбулось зіткнення. Коли вона дивилась в дзеркало заднього виду, то ніякого автомобілю не було. З якою швидкістю рухався водій вона не знає, втім вважає, що водій автомобіля «Toyota Prius» рухався з перевищенням швидкості та порушував правила дорожнього руху на парковці. Водій сказав, що він говорив по телефону.
Під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 пояснила, що вона стояла на парковці, пропускала два автомобілі. У неї є камера заднього виду, вона пропустила один автомобіль, потім другий, а потім відчула удар в свій автомобіль. Вона не виїжджала з паркомісця. Коли приїхала поліція, у них виникло питання, чому автомобіль «Toyota Prius» знаходиться так далеко від місця зіткнення, потім він переставив автомобіль. В поясненнях після ДТП вона не писала про автомобілі, які пропускала, оскільки поліцейські сказали, що це не має значення. Не може пояснити, чому вона в своїх поясненнях закреслила речення, в якому не заперечувала того, що здійснювала маневр та ставила питання про те, чого цього маневру не врахував інший учасник. ОСОБА_1 не заперечувала, що вона рухалась, але, стверджує, що за параметри паркомісця не виїжджала. 
Під час апеляційного розгляду інший учасник ДТП ОСОБА_3 пояснив, що він рухався по парковці з допустимою швидкістю до 15 км/год. Попереду його їхали автомобілі, можливо один, а можливо два. Під час руху для нього ніяких перешкод не було, він рухався і раптом відчув удар в праву сторону. Коли вийшов подивився, то побачив, що автомобіль Нісан, здаючи назад, допустив зіткнення з правою задньою частиною його автомобіля. Не заперечував, що після ДТП він дещо змінював розташування свого транспортного засобу, оскільки після ДТП він зупинився, і тим самим заблокував автомобіль, який стояв сліва від автомобіля ОСОБА_1 , і тоді, коли прийшов водій цього автомобіля, він вимушений був здати трішки назад та надати можливість цьому автомобілю виїхати. При цьому, ОСОБА_3 уточнив, що після ДТП і ОСОБА_1 змінювала розташування свого транспортного засобу, а саме, вона проїхала дещо вперед, і там зупинила свій транспортний засіб. Коли приїхала поліція, ОСОБА_1 ходила з ними передивлятись відео з камер спостереження супермаркету «Сільпо». Вказав, що свідків ДТП не було, тільки вони з ОСОБА_1 писали пояснення. Вказав, що у його автомобілі пошкоджено задня права дверка, заднє праве крило та задній бампер. Вважає, що якщо би був пошкоджений передній бампер, то можна стверджувати, що він стукнув автомобіль ОСОБА_1 , як про це говорить ОСОБА_1 . 
За клопотанням захисника Константинова О.Г. в судовому засіданні був допитаний свідок ОСОБА_5 , який пояснив, що надав колишній дружині для користування свій автомобіль. В день ДТП йому зателефонувала колишня дружина ОСОБА_1 і повідомила, що в неї в`їхав автомобіль. Вона вийшла подивилась пошкодження і сказала, що пошкоджень практично немає. Просила його приїхати, але він не зміг. Пізніше вона зателефонувала і сказала, що приїхала поліція, складають протокол. Вона сказала, що вона не винна, стояла на місці. Він попросив дати слухавку, щоб поспілкуватись з працівниками поліції, які сказали, що подивилися відео та бачили, що ОСОБА_5 нікуди не їхала, стояла на місці. Наступного дня він під`їхав на місце ДТП, хотів подивитися відео, не дозволили, приїхав наступного дня і подивився відео. Він побачив відео, бачив, що стояла чорна машина з лівої сторони, нікуди не їхала і тут пронісся синій автомобіль, проїхав повз цю машину, проїхав далі і зупинився. Далі йому не дозволили дивитись відео, сказали звертатись із запитом. Вони подали офіційний запит про долучення до справи відео, втім супемаркет «Сільпо» відмовив слідчому дорожньої поліції у наданні відео. Свідок вважає, що в протоколі про адміністративне правопорушення невірно зазначено розташування автомобілів та заміри. 
Вказує, що бачив по відео, як ОСОБА_3 рухався по полосі зустрічного напрямку руху і дуже швидко. Наскільки йому відомо, ОСОБА_1 не допустили до перегляду відео. 
Що стосується пояснень свідка ОСОБА_5 , то вони не можуть бути взяті до уваги, оскільки суперечать поясненням самої ОСОБА_1 , наданих в суді апеляційної інстанції, про те, що вона, хоч і не виїжджала з паркомісця, втім рухалась в межах нього. 
Щодо доводів апеляційної скарги про те, що водій автомобіля «Toyota Prius» керував автомобілем, тримаючи кермо однією рукою, іншою правою розмовляючи по телефону, то вони не впливають на висновок суду щодо винуватості ОСОБА_1 у порушення п. 10.9 ПДР. Крім того, апеляційний суд розглядає справу в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який складено щодо ОСОБА_1 .
Твердження ОСОБА_1 про те, що у схемі ДТП невірно зазначено виміри та розташування автомобілів апеляційний суд не бере до уваги, оскільки схема ДТП підписана ОСОБА_1 без жодних зауважень, у власноручних поясненнях вона зазначені обставини не вказувала, з відповідними скаргами на дії працівників поліції не зверталась. 
Також є необґрунтованими доводи ОСОБА_1 про не залучення свідків, так як про свідків у своїх поясненнях ОСОБА_1 не зазначала, протокол про адміністративне правопорушення, де не вказано свідків, підписала без жодних зауважень. Крім того, як пояснив в судовому засіданні інший учасник ДТП ОСОБА_3 , свідків ДТП не було.
Що стосується доводів апеляційної скарги про те, що пошкодження транспортних засобів свідчать про невинуватість ОСОБА_1 , то навпаки, механізм пошкоджень транспортних засобів, що відображений на зворотньому боці схеми місця ДТП, свідчить саме про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки пошкодження автомобіля «Toyota Prius» починаються майже із задніх дверей автомобіля, що свідчить про те, що на момент руху заднім ходом ОСОБА_1 з паркомісця, ОСОБА_3 вже майже прохав повз неї. У протилежному випадку, механічні пошкодження повинні були мати місце з передньої правої частини автомобіля «Toyota Prius». 
Що стосується доводів апеляційної скарги про відсутність в матеріалах справи відеозапису із паркувального майданчику магазину «Сільпо», то слід зазначити, що судом першої інстанції вживались заходи для його отримання, про що свідчить запит суду (а.с. 12), разом з тим, згідно відповіді директора ТОВ «СІЛЬПО-ФУД» ОСОБА_7 від 03.04.2025 (а.с. 13), у ТОВ «СІЛЬПО-ФУД» станом на дату надання такої відповіді, відеозапис відсутній. При цьому, з пояснень як самої ОСОБА_1 , так і пояснень іншого учасника ДТП - ОСОБА_3 вбачається, що працівники поліції перед складанням матеріалів по оформленню ДТП ознайомлювались з даним відеозаписом, і як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення та дійшли до висновку про порушення саме ОСОБА_1 вимог п. 10.9 ПДР України.
Отже, з урахуванням пояснень іншого учасника ДТП ОСОБА_3 , в сукупності з даними протоколу про адміністративне правопорушення, схеми місця ДТП, фотознімками, які є належними та допустимими доказами по справі доходжу висновку, що обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення про порушення водієм ОСОБА_1 вимог п. 10.9 ПДР України, що призвело до пошкодження транспортних засобів, є обґрунтованими, і доводи апеляційної скарги цього не спростовують.
Враховуючи сукупність наявних доказів у справі доходжу висновку про те, що судом першої інстанції вірно встановлені фактичні обставини, а дії водія ОСОБА_1 , яка при виїзді заднім ходом з паркувального місця не переконалась, що це буде безпечно, не звернулась за допомогою до сторонніх осіб, внаслідок чого зіткнулась керованою нею автівкою з автомобілем «Toyota Prius», р.н. НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_3 , який рухався по паркувальному майдану, що спричинило пошкодження транспортних засобів, є порушенням п. 10.9 ПДР та утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Будь-яких доказів на спростування висновків суду першої інстанції щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, апелянтом не наведено, та апеляційним судом не встановлено.
При цьому, суд першої інстанції вірно врахував, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративне правопорушення, відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш, як через три місяці з дня вчинення правопорушення, та не наклав адміністративне стягнення на ОСОБА_1 , а закрив провадження на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, за закінченням на момент розгляду строків, передбачених ст. 38 КУпАП.
Будь - якого неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які б могли стати підставою для скасування рішення суду першої інстанції, апеляційним судом не встановлено. 
З урахуванням вищезазначеного, вважаю, що постанова судді Києво-Святошинського районного суду м. Києва від 15 серпня 2025 року про притягнення  ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП є законною та обґрунтованою і апеляційних підстав для її скасування не вбачаю.
На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення. 
Постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 15 серпня 2025 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а провадження закрито на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, за закінченням на момент розгляду строків, передбачених ст. 38 КУпАП - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає чинності з моменту її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає. 

Суддя Л.І. Кепкал