19.01.2026 Справа № 363/2535/25 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 січня 2026 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:
головуючого – судді Рудюка О.Д.,
за участю секретаря Шевченко Т.М.,
представника позивача ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вишгороді цивільну справу загальному позовному провадженні за позовом керівника Вишгородської окружної прокуратури Київської області, в інтересах держави в особі Державного агентства України з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм, Петрівської сільської ради Вишгородського району Київської області до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди,
встановив:
До Вишгородського районного суду Київської області надійшов цивільний позов Вишгородської окружної прокуратури Київської області, в інтересах держави в особі Державного агентства України з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм, Петрівської сільської ради Вишгородського району Київської області до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища
Позивач позовні вимоги обґрунтував, що постановою Вишгородського районного суду Київської області від 25.11.2024 у справі № 363/6717/24, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП. Вказана постанова набрала законної сили 07.01.2025 року.
У ході судового розгляду встановлено, що ОСОБА_2 , вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 85 КУпАП, за наступних обставин. 25.11.2024 року о 17-20год. на Київському водосховищі в районі с. Старі Петрівці Вишгородського району Київської області ОСОБА_2 грубо порушив правила рибальства, а саме проводив лов риби з металевого човна «Прогрес-4» під двигуном toxatcy 25л, електричним спінінгом оснащеним силіконовою приманкою, при цьому виловив рибу: судак 29 шт. вагою 16 кг, чим перевищив добову норму вилову на 12кг: судак 25шт., чим порушив п. 2 розділу II Правил любительського рибальства та додатку № 2 до цих правил, та несе відповідальність за ч. 4 ст. 85 КУпАП.
Згідно з розрахунком матеріальної шкоди до протоколу про адміністративне правопорушення КИ № 000300 від 25.11.2024 року ОСОБА_2 завдав збитків рибному господарству України на суму 89 675,00грн.
За таких обставин, завдана матеріальна шкода добровільно відповідачем не відшкодована, а отже підлягає стягненню у цивільному порядку.
Прокурор у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просить вимоги задовольнити в повному обсязі.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановлений законом порядку.
Судом, враховано, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.
Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнова проти України»).
При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини.
На день ухвалення рішення відповідач своїм правом не скористався, відзив на позов не подав.
Суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи згідно із положеннями статті 280 ЦПК України
Заслухавши прокурора, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за звернення особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Статтею 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Постановою Вишгородського районного суду Київської області від 25.11.2024 у справі № 363/6717/24, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у розмірі 340,00грн. Постанова набрала законної сили 07.01.2025 року.
У ході розгляду справи № 363/6717/25 встановлено, що ОСОБА_2 , вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 85 КУпАП, за наступних обставин. 25.11.2024 року о 17-20 год. на Київському водосховищі в районі с. Старі Петрівці Вишгородського району Київської області ОСОБА_2 грубо порушив правила рибальства, а саме проводив лов риби з металевого човна «Прогрес-4» під двигуном toxatcy 25л, електричним спінінгом оснащеним силіконовою приманкою, при цьому виловив рибу: судак 29 шт. вагою 16 кг, чим перевищив добову норму вилову на 12кг: судак 25шт., чим порушив п. 2 розділу II Правил любительського рибальства та додатку № 2 до цих правил, та несе відповідальність за ч. 4 ст. 85 КУпАП.
Згідно з розрахунком матеріальної шкоди до протоколу про адміністративне правопорушення КИ № 000300 від 25.11.2024 року ОСОБА_2 завдав збитків рибному господарству України на суму 89 675,00грн.
Частиною 4 статті 82 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення є обов`язковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 40 КУпАП, питання про відшкодування майнової шкоди, заподіяної адміністративним правопорушенням, вирішується в порядку цивільного судочинства.
Таким чином, на виконання приписів ч. 3 ст. 40 КУпАП судом при розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 питання щодо відшкодування ним шкоди, завданої рибному господарству України не вирішено.
Згідно з ч. 4, 5 ст. 68, ч. 1 ст. 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забрудненням навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів. Шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.
Відповідно до ст. 20 Закону України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» шкода, завдана рибному господарству внаслідок знищення або погіршення стану водних біоресурсів та середовища їх перебування внаслідок господарської та іншої діяльності, підлягає відшкодуванню за рахунок осіб, які безпосередньо здійснювали або замовляли здійснення такої діяльності.
При цьому, у пункті 3.15.1 Правил любительського і спортивного рибальства зазначено, що забороняється лов водних живих ресурсів із застосуванням вибухових і отруйних речовин, електроструму, колючих знарядь лову, вогнепальної та пневматичної зброї (за винятком гарпунних рушниць для підводного полювання), промислових та інших знарядь лову, виготовлених із сіткоснастевих чи інших матеріалів усіх видів і найменувань, а також способом багріння, спорудження гаток, запруд та спускання води з рибогосподарських водойм.
Статтею 13 Конституції України визначено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної і морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах визначених цією Конституцією.
Відповідно до ст. 15 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» до повноважень і компетенції місцевих рад у галузі охорони навколишнього природного середовища відноситься забезпечення реалізації екологічної політики України, здійснення контролю за додержанням законодавства про охорону навколишнього природного середовища.
Згідно зі ст. 47 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», для фінансування заходів щодо охорони навколишнього природного середовища утворюються фонди охорони навколишнього природного середовища. Ці фонди утворюються у складі відповідного місцевого бюджету за місцем заподіяння екологічної шкоди за рахунок, у тому числі, грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища. Ці кошти направляються на охорону та відтворення об`єктів тваринного світу згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 1147 від 17.09.1996 року.
Відповідно до ст. 3 ЗУ «Про тваринний світ», об`єкти тваринного світу є дикі тварини хордові, в тому числі хребетні (ссавці, птахи, плазуни, земноводні, риби та інші) і безхребетні (членистоногі, молюски, голкошкірі та інші) в усьому їх видовому і популярному різноманітті та на всіх стадіях розвитку (ембріони, яйця, лялечки тощо), які перебувають у стані природної волі, утримуються у напіввільних умовах чи неволі.
Згідно ст. 10 ЗУ «Про тваринний світ», громадяни зобов`язані охороняти тваринний світ і середовище перебування диких тварин, сприяти відтворенню відновлювальних об`єктів тваринного світу, використовувати об`єкти тваринного світу відповідно до закону, відшкодовувати шкоду заподіяну ними тваринному світу внаслідок порушення вимог законодавства про охорону, використання і відтворення тваринного світу.
Відповідно до ст. 63 Закону України «Про тваринний світ», громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу, в порядку та розмірах, встановлених законодавством.
Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
За таких обставин, суд вважає позовні вимоги керівника Вишгородської окружної прокуратури Київської області про відшкодування шкоди, заподіяної порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища є законними та обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 69-1 Бюджетного кодексу України, грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності зараховується до спеціального фонду в складі місцевого бюджету, тобто до місцевого природоохоронного фонду за місцем нанесення шкоди довкіллю.
Враховуючи те, що незаконний вилов риби здійснено на водоймі, що розташована на території, яка відноситься Петрівської сільської ради Вишгородського району Київської області, у зв`язку із чим грошові стягнення за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища, перераховується на рахунок міського бюджету відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 69-1 БК України.
За таких обставин з відповідача, враховуючи «Такси для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів», затверджених постановою Кабінету Міністрів України за № 1209 від 21.11.2011 року, підлягає стягненню шкода в розмірі 89 675,00грн. заподіяна незаконним добуванням водних біоресурсів.
Судові витрати необхідно стягнути з відповідача на користь позивача у відповідності зі приписів статті 141 ЦПК України у розмірі 3 028,00грн.
Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 69, 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ст. 63 Закону України «Про тваринний світ», ст. 1166 ЦК України, ст.ст. 12, 81, 141, 259, 263-265, 280 ЦПК України,суд, -
вирішив:
Позов керівника Вишгородської окружної прокуратури Київської області, в інтересах держави в особі Державного агентства України з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм, Петрівської сільської ради Вишгородського району Київської області до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди – задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь Петрівської сільської ради Вишгородського району Київської області шкоду заподіяну рибному господарству України у розмірі 89 675,00грн.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь Київської обласної прокуратури витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 028,00 грн.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Позивач: Вишгородська окружна прокуратура Київської області (Київська область, Вишгородський район, м. Вишгород, вул. Кургузова, 13);
Державне агентство України з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм (37472282, 04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 45 А);
Петрівська сільська рада Вишгородського району Київської області (ЄДРПОУ 04359620, 07354, Київська область, Вишгородський район, с. Нові Петрівці, вул. Свято-Покровська, 171).
Відповідач: ОСОБА_2 (РНОКПП в матеріалах справи відсутній, АДРЕСА_1 ).
Повний текст рішення суду складено 26.01.2026 року.

Суддя О.Д. Рудюк