Справа № 133/1779/25 
Провадження № 33/801/1320/2025
Категорія: 156 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Гуменюк О. О.
Доповідач: Береговий О. Ю.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 грудня 2025 року	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Берегового О.Ю.,
розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 13 жовтня 2025 року у справі про його притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,
встановив:
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 335029 від 19 травня 2025 року, цього ж дня о 10:20 год. в с. Махнівка на 244 км. АД М21, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом VOLKSWAGEN SHARAN, д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, згідно висновку лікаря №72 від 19 травня 2025 року виданого КП "Козятинська ЦРЛ" результат позитивний 0,36‰, чим порушив вимоги п. 2.9.а. Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.
Постановою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 13 жовтня 2025 року визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок на користь держави Україна із позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави Україна 605 грн 60 коп. судового збору.
Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №335029 від 19.05.2025; направленням на огляд водія з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 19.05.2025; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 19.05.2025; роздруківкою тестування на алкоголь ОСОБА_1 на місці зупинки приладом Drager Alcotest 6820 №ARHK-0526 тест №1610 з результатом 0,45‰; висновком КП "Козятинська ЦРЛ" щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану сп`яніння №72 від 19.05.2025 відповідно до якого ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння з результатом 0,36‰; рапортом поліцейського від 19.05.2025; поясненнями ОСОБА_1 від 19.05.2025; диском з відеозаписами. 
Не погоджуючись з таким судовим рішенням особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій посилається на порушення норм матеріального і процесуального права, допущення неповноти судового розгляду та неповного з`ясування фактичних обставин справи, просив скасувати постанову Вінницького районного суду Вінницької області від 13 жовтня 2025 року та провадження у справі закрити в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Апеляційна скарга мотивована тим, що на переконання скаржника розбіжності у результатах огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та у медичному закладі викликають істотні сумніви у доведеності його вини, крім того, відсутність у висновку даних про спосіб проведення огляду на стан сп`яніння в КП "Козятинська ЦРЛ" та даних щодо підтвердження клінічних ознак стану сп`яніння є підставою для скасування постанови суду першої інстанції у зв`язку із недоведеністю його вини матеріалами справи. Також, скаржник посилається на порушення працівниками поліції процедури складання протоколу про адміністративне правопорушення та оформлення матеріалів, а також на безпідставне ігнорування судом першої інстанції письмової заяви захисника про закриття провадження поданої під час розгляду справи.
Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, співставивши їх з наявними в матеріалах справи доказами, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням положень, викладених у ст. 251, 252 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, керуючись законом та правосвідомістю, оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням в їх сукупності.
Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
Вивченням матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що суддя, діючи у відповідності до вимог ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, всебічно, повно та об`єктивно дослідив обставини вчиненого адміністративного правопорушення, докази, які містяться в матеріалах справи на предмет їх належності, достатності та допустимості, за результатами чого дійшов висновку про доведеність вини  ОСОБА_1 у порушенні п. 2.9.а Правил дорожнього руху, що є складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Суд апеляційної інстанції вважає такий висновок суду законним і обґрунтованим, з огляду на наступне.
При апеляційному розгляді встановлено, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 335029 від 19 травня 2025 року, цього ж дня о 10:20 год. в с. Махнівка на 244 км. АД М21, водій  ОСОБА_1 керував транспортним засобом VOLKSWAGEN SHARAN, д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, згідно висновку лікаря №72 від 19 травня 2025 року виданого КП "Козятинська ЦРЛ" результат позитивний 0,36‰, чим порушив вимоги п. 2.9.а. Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.
Даний протокол відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, містить виклад суті вчиненого правопорушення та є джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу, яка його вчинила.
За змістом частин 3, 4 ст. 256 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.
При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.
Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суддя встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, крім іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, висновком експерта та показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а згідно ч. 2 цієї статті обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.
За змістом ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Як передбачено п.2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
У відповідності до п.2.9 а Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Відповідальність за порушення зазначеної вимоги ПДР України передбачена ст.130 КУпАП.
Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений ст. 266 КУпАП, « Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року, та регулюється «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року.
Згідно вимог ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.
Так згідно з пунктом 2 розділу І зазначеної Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі – поліцейського) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Пунктом 6 розділу І Інструкції передбачено, що огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря – фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
Відповідно до п.7 Інструкції встановлено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.
Отже, у випадку відмови від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду водію надано право пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння у в закладі охорони здоров`я.
В апеляційній скарзі  ОСОБА_1 не погоджуючись з результатами огляду на стан сп`яніння, проведеного на місці зупинки та у медичному закладі, вказує на неналежність та недопустимість доказів, а саме акту огляду та висновку лікаря та його істотну розбіжність з результатом огляду проведеного поліцейськими на місці зупинки. Зазначає про відсутність даних про спосіб проведення огляду лікарем, а також зазначає на відсутності належної фіксації проведеного огляду та його результатів у наданому медичному висновку.
При цьому, досліджені апеляційним судом докази, наявні в матеріалах справи, спростовують доводи апелянта.
Так, з тесту огляду на стан сп`яніння проведеного на місці поліцейськими, в якому зафіксовані виявлені ознаки алкогольного сп`яніння у особи із результатом 0,45‰, вбачається, що  ОСОБА_1 з його змістом ознайомлений під особистий підпис.
У зв`язку із незгодою  ОСОБА_1 із результатами проведеного на місці тесту, останньому було запропоновано огляд у медичному закладі, на що останній погодився.
Під час огляду водія лікарем в КП "Козятинська ЦРЛ" було зафіксовано позитивний результат 0,36‰ про що наданий відповідний висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану сп`яніння №72 від 19.05.2025 з яким,  ОСОБА_1 також ознайомлений під особистий підпис.
Поряд з цим, з доданих до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 335029 від 19 травня 2025 року письмових пояснень ОСОБА_1 як особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, отриманих поліцейськими по суті адміністративного правопорушення він вказав, що: «маючи поранення та контузію 18.05.2025 вечором, щоб зняти біль випив один літр пива торгової марки «Тітан». Зранку треба було срочно їхати зустрічати дружину з вокзалу. Був зупинений на блок пості з невеликим запахом алкоголю з порожнини рота після чого, працівники поліції запропонували пройти огляд на стан сп`яніння результат огляду 0,45‰. З результатом був незгодний після чого було направлено до Козятинської ЦРЛ, результат огляду в лікарні 0,36‰»». 
За таких обставин, ОСОБА_1 у свої поясненнях сам визнав факт вживання алкогольних напоїв напередодні та підтвердив наявність запаху алкоголю з порожнини рота на момент його освідування.
Із зазначеного висновується, що проведене поліцейськими тестування на стан алкогольного сп`яніння та висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану сп`яніння проведене у медичному закладі беззаперечно підтверджують порушення  ОСОБА_1 п.2.9.а Правил дорожнього руху України та його вину у вчиненні адміністративного правопорушення відповідальність за яке передбачена ст.130 КУпАП. Розбіжність у результатах проведеного поліцейськими тестування та висновку медичного огляду є несуттєвою та цілком логічно пояснюється різницею у часі їх проведення та не спростовує вини  ОСОБА_1 .
Відповідаючи на доводи апелянта щодо відсутності даних про спосіб проведення огляду на стан сп`яніння в КП "Козятинська ЦРЛ" та того, що зазначений висновок не підтверджує клінічних ознак сп`яніння, суд виходить з наступного.
Згідно п. 2, 3, 7 розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 р. за №1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Пунктом 6 розділу І цієї Інструкції передбачено, що огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
З п. 3, 4 розділу ІІІ Інструкції слідує, що огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством з метою встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи.
За приписами вказаної Інструкції, лабораторні дослідження проводяться для визначення наркотичного засобу або психотропної речовини з метою виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння.
Тому, на переконання апеляційного суду, працівниками поліції та лікарем медичного закладу було дотримано процедуру проведення огляду водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, визначену ст.266 КУпАП та Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», а зафіксовані у висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану сп`яніння №72 від 19.05.2025 дані наявні у достатньому об`ємі задля встановлення обставин, які мають значення у рамках цієї справи. 
Крім того зазначені обставини підтверджені відео-доказами, які відповідають та підтверджують викладені події, а тому суд критично ставиться до посилань викладених у апеляційній скарзі ОСОБА_1 , на те що відео із бодікамер поліцейських не підтверджує ознак його сп`яніння. А позиція апелянта щодо того, що суд першої інстанції не дав належної оцінки цьому на думку апеляційного суду є безпідставною та необґрунтованою.
Відповідно до чинного законодавства, працівник поліції самостійно на власний розсуд приходить до висновку про наявність ознак сп`яніння у водія транспортного засобу та вирішує питання щодо необхідності проходження таким водієм транспортного засобу огляду на стан сп`яніння.
Апеляційний суд звертає увагу на те, що п. 2.5ПДР України встановлює обов`язок водія, а не право, на вимогу поліцейського пройти огляд на визначення стану сп`яніння і жодних винятків для цього правила дорожнього руху не містять.
Ознаки алкогольного сп`яніння в протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються лише при відмові від проходження водієм огляду на стан сп`яніння. ОСОБА_1 від огляду не відмовлявся і пройшов його на місці зупинки та в закладі охорони здоров`я, про що складений відповідний акт і висновок, які долучені в матеріалах справи.
Поряд з цим, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, зазначено, що огляд проведений у зв`язку із виявленими у ОСОБА_1 ознаками, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя (а.с. 4).
Також не заслуговують на увагу покликання в апеляційній скарзі на те, що в протоколі про адміністративне правопорушення не вказано яким приладом проводився огляд на стан сп`яніння, оскільки відповідний огляд проводився не на місці зупинки працівником поліції, а лікарем в закладі охорони здоров`я, із застосуванням комплексного підходу для встановлення стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , а не лише за допомогою технічного приладу, і за результатами якого складено відповідний висновок, що зазначений в протоколі про адміністративне правопорушення.
Щодо покликання в апеляційній скарзі на порушення поліцейськими процедури складення протоколу та оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, апеляційний суд зазначає, що скаржник не вказує в чому ці порушення виразилися, адже водій не був обмежений у своїх правах, після незгоди з результатами огляду на приладі Драгер, йому був забезпечений огляд в закладі охорони здоров`я. Після отримання висновку лікаря щодо перебування особи у стані алкогольного сп`яніння в присутності ОСОБА_1 був складений протокол про адміністративне правопорушення, водію роз`яснені його права та обов`язки, вказано про долучення до матеріалів відеозапису з нагрудної камери поліцейського, вручено копію проколу про адміністративне правопорушення та надана можливість написати власноручні пояснення чим останній скористався.
Порушення прав ОСОБА_1 під час оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, апеляційним судом не встановлено.
Таким чином, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими та повністю відповідають фактичним обставинам справи.
Поряд з цим, в рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати транспортним засобом, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.
Інші доводи апеляційної скарги носять формальний характер та на увагу не заслуговують.
При накладені адміністративного стягнення судом відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, враховано характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Врахувавши вказані обставини суд призначив ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке за своїм видом і мірою є справедливим.
Порушень застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права під час розгляду справи в суді першої інстанції, що є безумовною підставою скасування судового рішення, не встановлено.
З огляду на викладене, проаналізувавши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд першої інстанції з яким погоджується суд апеляційної інстанції, дійшов вірного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУАП.
Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-
постановив:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 13 жовтня 2025 року у справі про притягнення  ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького
апеляційного суду О.Ю. Береговий