КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Справа № 369/11336/23
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/1275/2026
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 січня 2026 року м. Київ
Київський апеляційний суд в складі колегії суддів 
судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Болотова Є.В.,
суддів: Музичко С.Г., Сушко Л.П., 
при секретарі Ганжалі С.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди, 
за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22 травня 2025 року, постановлену під головуванням судді Фінагеєвої І.О.,-

встановив:

У липні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовомпро відшкодування моральної шкоди.
25 липня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області із заявою про залишення позовної заяви без розгляду та вирішення питання про повернення з держаного бюджету 50 % сплаченого судового збору.
Ухвалою -Святошинського районного суду Київської області від 22 травня 2025 року названу заяву задоволено частково. 
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди залишено без розгляду.
В іншій частині вимог заяви відмовлено.
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу суду від 22 травня 2025 року та направити матеріали справи до суду першої інстанції для продовження розгляду, посилаючись на те, що при її винесенні судом порушені норми процесуального права.
В судовому засіданні представник ОСОБА_2 підтримав доводи апеляційної скарги.
ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлено належним чином. 
Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника ОСОБА_2 , перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.
Постановляючи ухвалу суду від 22 травня 2025 року, суд першої інстанції виходив з того, що позовна заява підлягає залишенню без розгляду у зв`язку із поданою заявою ОСОБА_1 до початку розгляду справи по суті.
Колегія суддів не погоджується із такими висновками суду першої інстанції.
За ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач, до початку розгляду справи по суті, подав відповідну заяву про залишення позовної заяви без розгляду.
Судом встановлено, що у липні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовомпро відшкодування моральної шкоди.
Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 01 січня 2024 року відкрито позовне провадження у названій справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
Протокольною ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05 вересня 2024 року задоволено клопотання представника позивача про перехід до загального позовного провадження та призначено у справі підготовче судове засідання.
Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25 вересня 2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду у порядку загального позовного провадження.
25 липня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області із заявою про залишення позовної заяви без розгляду та вирішення питання про повернення з держаного бюджету 50 % сплаченого судового збору.
Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22 травня 2025 року позовну заяву ОСОБА_1  залишено без розгляду.
Так, залишення заяви без розгляду на підставі заяви позивача - це форма закінчення розгляду справи без ухвалення рішення. Зазначена процесуальна дія - це диспозитивне право позивача, передбачене нормами ЦПК України. При цьому суд не перевіряє підстави подання такої заяви.
Згідноч. 1ст.196 ЦПК України для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання.
Відповідно до ст. 200 ЦПК України упідготовчому засіданні суд постановляє ухвалу (ухвали) про процесуальні дії, що необхідно вчинити до закінчення підготовчого провадження та початку судового розгляду справи по суті.
За результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду.
Дослідивши матеріали справи, колегією суддів встановлено, що із заявою про залишення позову без розгляду ОСОБА_1 звернувся 25 липня 2025 року, тобто після закриття підготовчого провадження у справі. 
Враховуючи, що ст. 257 ЦПК України передбачено право позивача звернутись до суду із заявою про залишення позову без розгляду саме до початку розгляду справи по суті, відтак, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про часткове задоволення заяви ОСОБА_1 про залишення позовної заяви без розгляду та вирішення питання про повернення з держаного бюджету 50 % сплаченого судового збору, поданою після закриття підготовчого провадження.
Постановляючи ухвалу суду від 22 травня 2025 року, судом першої інстанції не взято до уваги положення ст. 257 ЦПК України та необгрунтовано залишено позовну заяву ОСОБА_1 без розгляду.
При новому розгляді суду першої інстанції необхідно звернути на це свою увагу.
Згідно ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є:
1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;
2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими;
3) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
Пунктом 6 частини 1 статті 374 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що ухвала суду 22 травня 2025 року вирішена з порушенням норм процесуального права, яке призвело до постановлення помилкової ухвали, відтак підлягає скасуванню, а справа - направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції. 
Керуючись ст. 367, ст. 374, ст. 379, ст. 382 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-
постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 задовольнити.
Ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22 травня 2025 року скасувати.
Справу направити на продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного судового рішення.

Повний текст складено 23 січня 2026 року.

Суддя-доповідач Є.В. Болотов 

Судді: С.Г. Музичко 

Л.П. Сушко