СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 січня 2026 року Справа № 480/3454/25
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Глазька С.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/3454/25 за позовом ОСОБА_1 до НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 (в/ч НОМЕР_2 ) (далі - відповідач), у якій просить:
- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 (в/ч НОМЕР_2 ) щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у розмірі 50% місячного грошового забезпечення за 2 повних календарних років служби у день виключення із списків особового складу військової частини у зв`язку зі звільненням в запас;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 (в/ч НОМЕР_2 ) дорахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу при звільненні у розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, а саме за 2 роки служби, відповідно до п. 2 ст. 15 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".
Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно до наказу начальника НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 17.04.2025 № 574-ОС позивачу нараховано одноразову грошову допомогу при звільнені з військової служби в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за 20 повних календарних років. Водночас, позивач вказує, що його календарна вислуга становить 22 роки 04 місяці 09 днів, що також підтверджується наказом від 17.04.2025 № 574-ОС. Таким чином, як зазначає позивач, відповідачем при нарахуванні одноразової грошової допомоги протиправно не враховано 2 повних календарних років військової служби та, як наслідок, не в повному обсязі нарахована та виплачена одноразова грошова допомога, що є порушенням його прав на соціальний захист.
Ухвалою суду від 05.05.2025 позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження по справі № 480/3454/25, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, встановлені строки для подання відзиву, відповіді на відзив та заперечень.
Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому останній позовні вимоги не визнав, просив відмовити у їх задоволенні, зазначивши, що позивач звільнений з військової служби наказом начальника НОМЕР_3 прикордонного загону № 487-ОС від 01 квітня 2025 року. На підставі наказу начальника НОМЕР_3 прикордонного загону № 574-ОС від 17 квітня 2025 року позивачу в квітні 2025 року нараховано та виплачено одноразову грошову допомогу при звільненні в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за 20 повних календарних років. 
Пунктом 5 глави 9 Розділу V Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, яка затверджена наказом МВС від 25.06.2018 № 558, яка зареєстрована в Мін`юсті від 23 липня 2018 р. за № 854/32306 (далі – Інструкція 558) визначено порядок виплати одноразової грошової допомоги при звільненні військовослужбовцям Державної прикордонної служби України: строк календарної служби для визначення розміру одноразової грошової допомоги обчислюється згідно з пунктами 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», крім військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей та прирівняних до них осіб».
Згідно послужного списку позивача - ОСОБА_1 05.02.2002 по 28.10.202 проходив строкову військову службу у військовій частині НОМЕР_4 та у військовій частині НОМЕР_5 .
Тобто, на переконання представника, відповідачем при нарахуванні календарної служби для визначення розміру одноразової грошової допомоги при звільненні цілком правомірно не враховано строкову службу позивача.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в ній докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
Як встановлено судом, позивач проходив військову службу у НОМЕР_6 прикордонному загоні Державної прикордонної служби України.
Наказом начальника НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 01.04.2025 № 487-ОС ОСОБА_1 звільнено у запас за підпунктом «б» (за станом здоров`я за наявності інвалідності (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу) пункту 3 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».
Наказом начальника НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 17.04.2025 № 574-ОС ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу частини та з усіх видів забезпечення військової служби з 18.05.2025, наказано зокрема виплатити одноразову грошову допомогу при звільненні в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за 20 повних календарних років (а.с.7).
Зі змісту наказу від 17.04.2025 № 574-ОС вбачається, що станом на 18.04.2025 календарна вислуга позивача складає - 22 роки 04 місяці 09 днів.
Вважаючи, що відповідачем безпідставно не здійснено нарахування і виплату одноразової грошової допомоги при звільненні виходячи з календарної вислуги позивача 22 повних років, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.
Надаючи правову оцінку відносинам, що в даному випадку склалися між сторонами, суд виходить з наступного.
Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною 1 ст. 25 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» визначено, що держава забезпечує соціальний захист особового складу Державної прикордонної служби України відповідно до Конституції України, цього Закону та інших актів законодавства.
Згідно із ч. 3 ст. 25 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» військовослужбовці Державної прикордонної служби України користуються правовими і соціальними гарантіями відповідно до Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», цього Закону, інших актів законодавства.
Згідно із ч. 1 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній з обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, виплачується одноразова грошова допомога зокрема в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби за наявності вислуги 10 календарних років і більше які звільняються з військової служби через сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не виявили бажання продовжувати військову службу.
Згідно з положеннями пункту 1 глави 9 розділу V Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 558 від 25.06.2018 року (далі - Інструкція № 558) військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, виплачується одноразова грошова допомога 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби за наявності вислуги 10 календарних років і більше - які звільняються з військової служби через сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не виявили бажання продовжувати військову службу).
Отже, з аналізу вказаних норм вбачається що одноразова грошова допомога виплачується військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, які звільняються з військової служби через сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не виявили бажання продовжувати військову службу) в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік.
Як встановлено судом, зі змісту наказу начальника НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 17.04.2025 № 574-ОС вбачається, що станом на 18.04.2025 календарна вислуга позивача складає - 22 роки 04 місяці 09 днів.
Натомість, наказом від 17.04.2025 № 574-ОС вирішено виплатити позивачу одноразову грошову допомоги при звільненні в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за 20 повних календарних років, оскільки, за твердженням відповідача до вислуги років, яка враховується при визначенні розміру грошової допомоги, не зараховується період строкової служби військовослужбовця.
З цього приводу суд зазначає, що згідно з п. 10 Порядку обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб”, крім військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей та прирівняних до них осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 393 від 17.07.1992 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби: які звільняються із служби за віком, у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, за наявності вислуги 10 років і більше виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.
Відповідно до п. 4 Порядку № 393 строкова військова служба зараховується до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, у календарному обчисленні, а в разі її проходження в умовах, визначених у пункті 3 цієї постанови, у віддалених і високогірних місцевостях або в інших умовах, які згідно із законодавством колишнього СРСР були підставою для зарахування до вислуги років для призначення пенсії на пільгових умовах, - у відповідному пільговому обчисленні.
Отже, підстави для не зарахування періоду строкової служби позивача до календарної вислуги років, що застосовується при визначенні розміру грошової допомоги при звільненні, відсутні.
Разом з тим, доводи відповідача в цій частині обумовлені помилковим тлумаченням законодавства, зокрема п. 5 гл. 9 розд. V Інструкції № 558, згідно з яким строк календарної служби для визначення розміру одноразової грошової допомоги обчислюється згідно з пунктами 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», крім військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей та прирівняних до них осіб», оскільки дана норма не містить приписів щодо не зарахування строкової служби до календарної вислуги років, а застосоване у ній словосполучення «крім військовослужбовців строкової служби» стосується визначення кола осіб, на яких розповсюджується норми даних нормативно-правових актів.
Отже, із матеріалів справи встановлено, що позивача виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення, у зв`язку з його звільненням з 18.04.2025, вислуга років позивача станом на 18.04.2025 складає: календарна 22 роки 04 місяці 09 днів.
Таким чином, суд дійшов висновку, що позивач набув права на виплату одноразової грошової у розмірі 50 % місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, згідно з ч. 2 ст. 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», із розрахунку 22 повних календарних років служби.
Проте, відповідач нарахував та виплатив ОСОБА_1 таку одноразову грошову допомогу лише за 20 повних календарних років, чим порушив право останнього на отримання одноразової допомоги при звільненні у належному розмірі.
Отже, відповідач допустив протиправну бездіяльність щодо ненарахування та невиплати позивачу одноразової грошової допомоги у розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.
Застосовуючи механізм захисту права позивача, порушеного відповідачем як суб`єктом владних повноважень, суд вважає, що з урахуванням повноважень, наданих суду частиною другою статті 245 КАС України, в частині позовної вимоги зобов`язального характеру позов належить задовольнити шляхом зобов`язання відповідача донарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, а саме за два роки служби, відповідно до п. 2 ст. 15 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".
Відповідно до Закону України "Про судовий збір" позивач звільнений від сплати судового збору, тому питання щодо розподілу судових витрат у даній справі щодо судового збору не вирішується. 
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (в/ч НОМЕР_2 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії – задовольнити.
Визнати протиправною бездіяльність НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (в/ч НОМЕР_2 ) щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за два повних календарних років служби у день виключення із списків особового складу військової частини.
Зобов`язати НОМЕР_7 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (в/ч НОМЕР_2 ) ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_8 ) донарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_9 ) одноразову грошову допомогу у розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, а саме за два роки служби, відповідно до п. 2 ст. 15 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей". 
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. 
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя   С.М. Глазько