ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"08" грудня 2025 р.           Справа№ 911/1017/25
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Пономаренка  Є.Ю.
суддів:            Барсук  М.А. 
          Руденко  М.А. 

при секретарі судового засідання  Овчинніковій Я.Д.,                                          
за участю представників:
від позивача – Піун С.П.,
від відповідача – Загваздін С.М.,
розглянувши матеріали апеляційної скарги Комунального підприємства “Софія” Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області на рішення Господарського суду Київської області від 31.07.2025 у справі №911/1017/25 (суддя Сокуренко Л.В., повне рішення складено – 27.08.2025) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Газопостачальна компанія “Нафтогаз Трейдинг” до Комунального підприємства “Софія” Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області про стягнення 2 080 290, 22 грн.
ВСТАНОВИВ наступне.
Товариство з обмеженою відповідальністю “Газопостачальна компанія “Нафтогаз Трейдинг” звернулось до Господарського суду Київської області з позовною заявою до Комунального підприємства “Софія” Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області про стягнення 2 080 290, 22 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору постачання природного газу № 3508-ПСО(ТКЕ)-17 від 14.09.2022 в частині оплати за поставлений природний газ.
Рішенням Господарського суду Київської області від 31.07.2025 у справі №911/1017/25 позовні вимоги   задоволено; вирішено стягнути з відповідача на користь позивача 2 080 290, 22 грн основного боргу та 24 963, 48 грн судового збору.
При задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з доведеності позивачем факту порушення відповідачем договірних зобов`язань в частині оплати отриманого природного газу.
Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач звернувся до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вказане рішення суду та прийняти нове – про відмову у задоволенні позову.
В апеляційній скарзі апелянт вказує, що спірна заборгованість виникла у зв`язку з відсутністю компенсації Комунальному підприємству “Софія” Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області державою цієї заборгованості з різниці в тарифах, яку йому  повинна компенсувати виключно держава, оскільки відповідач є теплопостачальним підприємством, на яке розповсюджується дія  Закону України “Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення”.
Від скаржника в ході здійснення апеляційного провадження надійшло клопотання про зупинення провадження у справі до укладення апелянтом договорів про організацію взаєморозрахунків з погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію узгодженою територіальною комісією з питань узгодження обсягу заборгованості з різниці в тарифах, утвореної відповідно до розпорядження Київської обласної держаної адміністрації від 10.10.2022 №724, згідно прийнятих спільних протокольних рішень
Так, на думку апелянта наявні  підстави для зупинення провадження у даній справі до врегулювання та отримання апелянтом від  держави компенсації заборгованості з різниці в тарифах, відповідно до норм Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого і водовідведення".
Колегія суддів в судовому засіданні 08.12.2025 розглянувши вказане клопотання дійшла висновку про відмову в його задоволенні, з огляду на наступне.  
Так, заявник просить суд зупинити провадження у справі до законодавчого врегулювання та отримання апелянтом від держави компенсації заборгованості з різниці в тарифах, та, відповідно, до укладення апелянтом договорів про організацію взаєморозрахунків з погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, згідно норм Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого і водовідведення" (далі – Закон № 1730). 
Така підстава зупинення провадження відсутня в переліку підстав, які містяться в ст.ст. 227, 228 ГПК України.
З огляду на викладене,  законні  підстави для зупинення провадження у даній  справі відсутні.
В судовому засіданні представник апелянта – відповідача у справі підтримав вимоги апеляційної скарги та просив їх задовольнити.
Представник позивача в судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечив та просив залишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Згідно з ч. 1 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, передбачених у Главі 1 Розділу ІV.
Частинами 1 та 2 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.  Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду не підлягає зміні або скасуванню з наступних підстав.
14.09.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю “Газопостачальна компанія “Нафтогаз Трейдинг” (далі – постачальник, позивач) та Комунальним підприємством “Софія” Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області (далі – споживач, відповідач) укладено договір постачання природного газу № 3508-ПСО(ТКЕ)-17 (далі – договір), за змістом п. 1.1 якого постачальник зобов`язується поставити споживачеві, який є виробником теплової енергії в розумінні пп. 1) пункту 4 Положення, природний газ, а споживач зобов`язується прийняти його та оплатити на умовах цього договору.
Відповідно до пп. 1.2, 1.3 вказаного правочину, природний газ, що постачається за цим договором, використовується споживачем для власних потреб і не може бути використаний для перепродажу. За цим договором може бути поставлений природний газ (за кодом згідно з УКТЗЕД 2711 21 00 00) власного видобутку (природний газ, видобутий на території України) та/або імпортований природний газ, ввезений на митну територію України.
Згідно з п. 1.4 договору, споживач підтверджує та гарантує, що на момент підписання цього договору у споживача є в наявності укладений договір на розподіл природного газу між споживачем та оператором газорозподільчої мережі (надалі – оператор ГРМ) та присвоєний оператором ГРМ персональний ЕІС-код та/або укладений договір транспортування природного газу між споживачем та оператором газотранспортної системи (надалі – оператор ГТС) та присвоєний оператором ГТС персональний ЕІС-код (якщо об`єкти споживача безпосередньо приєднані до газотранспортної мережі). Відповідальність за достовірність інформації, зазначеної в цьому пункті, несе споживач. 
Відповідно до п. 2.1 договору, постачальник передає споживачу на умовах цього договору замовлений споживачем обсяг природного газу у період з вересня 2022 року по березень 2023 року (включно), в кількості 775, 492 тис. куб. метрів, в тому числі по місяцях (далі також - розрахункові періоди): у вересні 2022 року – 0 тис. куб. м, у жовтні 2022 року – 18, 581 тис. куб. м, у листопаді 2022 року – 134, 844 тис. куб. м, у грудні 2022 року – 161, 883 тис. куб. м, у січні 2023 року – 175, 749 тис. куб. м, у лютому 2023 року – 150, 943 тис. куб. м, у березні 2023 року – 133,492 тис. куб. м.
У пункті 2.2 договору споживач підтверджує, що замовлені ним обсяги природного газу, які визначені в п. 2.1 цього договору, повністю покривають потреби споживача у відповідному розрахунковому періоді для потреб, визначених п. 1.2 цього договору. 
За змістом п. 2.3 договору, підписанням цього договору споживач дає згоду постачальнику на включення його до Реєстру споживачів постачальника (надалі – Реєстр або Реєстр споживачів), розміщеного на офіційній платформі оператора ГТС відповідно до вимог Кодексу ГТС.
Згідно з п. 2.5 договору, режим використання природного газу протягом розрахункового періоду (в т.ч. добове використання) споживач визначає самостійно в залежності від своїх власних потреб.
Пунктом 3.1 договору визначено, що постачальник передає споживачу у загальному потоці природний газ у внутрішній точці виходу з газотранспортної системи. Право власності на природний газ переходить від постачальника до споживача після підписання актів приймання-передачі. Після переходу права власності на природний газ споживачі несе всі ризики і бере на себе відповідальність, пов`язану з правом власності на природний газ.
Відповідно до п. 3.2 договору, постачання газу за цим договором здійснюється постачальником виключно за умови включення споживача до Реєстру споживачів постачальника, розміщеного на Інформаційній платформі оператора ГТС.
Відповідно до п. 3.5 договору, приймання-передача природного газу, переданого постачальником споживачеві у відповідному розрахунковому періоді, оформлюється актом приймання-передачі природного газу.
Споживач зобов`язується надати постачальнику не пізніше 7-го числа місяця, наступного за розрахунковим періодом, по два примірника актів приймання-передачі за відповідний розрахунковий період, підписані уповноваженим представником споживача, а саме: акт на обсяг І (фіксований), акт на осяг ІІІ (фіксований) та акт на обсяг ІІ. В актах зазначаються фактичні обсяги використання природного газу, які визначаються з урахуванням вимог пп. 3.5.2. цього договору, їх ціна (визначається відповідно до розділу 4 цього договору) та вартість (підп. 3.5.1 п. 3.5 договору).
Постачальник протягом 3-х робочих днів з дати одержання актів зобов`язується повернути споживачу по одному примірнику оригіналів актів, підписаних уповноваженим представником постачальника. Після підписання сторонами актів приймання-передачі, замовлені обсяги природного газу за договором вважаються скоригованими (під. 3.5.4 п. 3.5 договору).
Розділом 4 договору визначено, що ціна на природний газ, який постачається за цим договором, встановлюється наступним чином:
4.1.1 Ціна обсягів газу, визначених в пункті 2.1 цього договору як Обсяг І (фіксований) за 1000 куб. м газу без ПДВ - 6 183, 33 грн, крім того ПДВ за ставкою 20 %, всього з ПДВ – 7 420, 00 грн;
крім того тариф на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи - 124, 16 грн без ПДВ, коефіцієнт, який застосовується при замовлені потужності на добу наперед у відповідному періоді на рівні 1, 10 умовних одиниць, всього з коефіцієнтом - 136, 576 грн, крім того ПДВ 20 % - 27, 315 грн, всього з ПДВ - 163,89 грн за 1000 куб. м.
Всього ціна газу для Обсягу І (фіксований) за 1000 куб. м з ПДВ, з урахуванням тарифу на послуги транспортування та коефіцієнту, який застосовується при замовленні потужності на добу наперед, становить 7 583, 89 грн.
4.1.2. Ціна обсягів газу, визначених в пункті 2.1 цього Договору як Обсяг II за 1000 куб. м газу без ПДВ - 31 937,92 грн, крім того ПДВ за ставкою 20 %, всього з ПДВ – 38 325, 50 грн;
крім того тариф на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи - 124, 16 грн без ПДВ, коефіцієнт, який застосовується при замовленні потужності на добу наперед у відповідному періоді на рівні 1, 10 умовних одиниць, всього з коефіцієнтом - 136, 576 грн, крім того ПДВ 20 % - 27, 315 грн, всього з ПДВ - 163, 89 грн за 1000 куб. м.
Всього ціна газу для Обсягу ІІ за 1000 куб. м з ПДВ, з урахуванням тарифу на послуги транспортування та коефіцієнту, який застосовується при замовленні потужності на добу наперед, становить 38    489, 39 грн.
4.1.3. Ціна обсягів газу, визначених в пункті 2.1 цього Договору як Обсяг IIІ (фіксований) за 1000 куб. м газу без ПДВ - 13 658, 33 грн, крім того ПДВ за ставкою 20 %, всього з ПДВ - 16 390,00 грн;
крім того тариф на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи - 124,16 грн без ПДВ, коефіцієнт, який застосовуються при замовленні потужності на добу наперед у відповідному періоді на рівні 1,10 умовних одиниць, всього з коефіцієнтом - 136,576 грн, крім того ПДВ 20% - 27,315 грн, всього з ПДВ - 163, 89 грн за 1000 куб. м.
Всього ціна газу для Обсягу ІІІ (фіксований) за 1000 куб. м з ПДВ, з урахуванням тарифу на послуги транспортування та коефіцієнту, який застосовується при замовленні потужності на добу наперед, становить 16 553, 89 грн.
У разі зміни тарифу на послуги транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи та/або коефіцієнту, який застосовується при замовлені потужності на добу наперед у відповідному періоді, вони є обов`язковими для сторін за цим договором з дати набрання чинності відповідних змін (п. 4.2 договору).
Згідно з п. 4.3 договору, загальна фактична вартість цього договору дорівнює вартості фактично використаного за цим договором природного газу з урахуванням вартості послуг його транспортування.
Пунктом 5.1. договору визначено, що споживач здійснює розрахунок за придбані обсяги природного газу в наступного порядку:
- 70 відсотків вартості фактично переданого відповідно до акту/актів приймання – передачі природного газу – до останнього числа місяця, наступного за місяцем, в якому було здійснено постачання газу;
- остаточний розрахунок за фактично переданий відповідно до акту/актів приймання-передачі природний газ – до 15-го числа (включно) місяця, наступного за місяцем, а якому споживач повинен був сплатити 70 відсотків грошових коштів за відповідний розрахунковий період.
У пункті 5.2 договору сторони дійшли згоди, що для цілей виконання пункту 5.1 цього договору споживач зобов`язується у строк до початку дії цього договору в частині зобов`язань постачальника щодо передачі природного газу (п. 2.1 та 13.1 договору) укласти договори або додаткові угоди до договорів банківського рахунку щодо здійснення договірного списання (надалі – договір про договірне списання) з рахунків споживача, на який надходять кошти в оплату за теплову енергію та відповідні комунальні послуги, послуги (товари), для надання (передачі) яких використовується поставлений природний газ. У разі порушення споживачем умов розрахунків за поставлений природний газ, оплата за природний таз за цим договором здійснюється шляхом щоденного договірного списання банками залишку грошових коштів з банківських рахунків споживача, на які надходять кошти в оплату за послуги, для надання яких використано поставлений природний газ, на банківський рахунок постачальника. Договірне списання (перерахування) з поточного рахунку споживача на поточний рахунок постачальника здійснюється з дати отримання банком повідомлення постачальника про порушення строків розрахунків за цим договором, на підставі відповідного договору про договірне списання до повного виконання зобов`язань споживача в частині розрахунків за поставлений природний газ за цим договором без застосування платіжних вимог від постачальника.
У пункті 5.3 договору сторони погодилися, що під час перерахування коштів у призначенні платежу посилання на номер договору є обов`язковим. Зміна споживачем призначення платежу здійснюється виключно листом, який надається постачальнику, але в будь-якому випадку не пізніше 10 календарних діб з дня надходження відповідних коштів на рахунок постачальника.
За змістом п. 5.4 договору, оплата за природний газ здійснюється споживачем шляхом перерахування коштів на поточний рахунок постачальника, зазначений в розділі 14 цього договору. Споживач зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі розрахуватися за поставлений природний газ відповідно до пункту 5.1 цього договору.
У пункті 6.2 договору визначено, що споживач зобов`язаний, зокрема: - укласти договір/договори на розподіл природного газу з оператором(ами) газорозподільних мереж на обсяги газу, що постачаються за чим договором (для споживачів, об`єкти яких приєднані до газорозподільних мереж); - самостійно припиняти (обмежувати) використання природного газу у визначених договором випадках; - прийняти газ на умовах цього договору, своєчасно оплачувати вартість поставленого природного газу в розмірі та порядку, що передбачені цим договором та використовувати його відповідно до умов пп. 2.2.1 цього договору.
Пунктом 6.4 договору передбачено, що постачальник зобов`язаний, зокрема: - виконувати умови цього договору; - забезпечувати відповідно до вимог Кодексу ГТС своєчасну реєстрацію споживача у Реєстрі при дотримання споживачем умов цього договору.
Відповідно до п. 13.1 договору, даний договір набирає чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення підписів печаткою (за наявності), а в частині зобов`язань постачальника щодо передачі природного газу відповідно до п. 2.1 договору – після настання відкладальних обставин згідно з ст. 212 ЦК України, а саме: укладання споживачем договорів/додаткових угод (додаткових договорів) про договірне списання з поточних банківських рахунків, на які надходять кошти у вигляді плати за теплову енергію та відповідні комунальні послуги, послуги (товари), для надання (передачі) яких використовується поставлений природний газ, строком дії до повного виконання зобов`язань споживача за всіма договорами, укладеними з постачальником, або повного погашення заборгованості за такими договорами, та виконання п. 5.2 цього договору.
Договір діє до 31.03.2023 включно, а в частині розрахунків, а в частині розрахунків – до їх повного виконання. Продовження або припинення договору можливе за взаємною згодою сторін шляхом підписання додаткової угоди до договору.
У розділі 14 договору зазначені адреси та реквізити сторін. Відповідно до розділу 14 договору, код ЕІС постачальника – 56X930000010610Х, код ЕІС споживача – 56XQ0000WGZL700L.
21.10.2022, 27.12.2022, 16.02.2023 між сторонами укладено додаткову угоду № 1 до договору, додаткову угоду № 2 до договору та додаткову угоду № 3 до договору відповідно.
Позивач, на виконання договору, у період з листопада 2022 року до березня 2023 року поставив відповідачу природний газ обсягом 629, 12658 тис. куб. м (Обсяг І, ІІ, ІІІ) на загальну суму 6 280 051, 39 грн, підтверджується наявними в матеріалах справи актами приймання-передачі природного газу, а саме:
- за актом приймання-передачі природного газу за листопад 2022 року від 30.11.2022 позивачем було поставлено відповідачу природний газ обсягом 84,87524 тис. куб. м (Обсяг І) на суму 524 811, 62 грн без ПДВ та надано послугу з транспортування природного газу на суму 11 591, 92 грн без ПДВ. Всього на суму 643 684, 25 грн з ПДВ;
- за актом приймання-передачі природного газу за грудень 2022 року від 31.12.2022 позивачем було поставлено відповідачу природний газ обсягом 96,29538 тис. куб. м (Обсяг І) на суму 595 426, 11 грн без ПДВ та надано послугу з транспортування природного газу на суму 13 151, 64 грн без ПДВ. Всього на суму 730 293, 30 грн з ПДВ;
- за актом приймання-передачі природного газу за грудень 2022 року від 31.12.2022 позивачем було поставлено відповідачу природний газ обсягом 1,16429 тис. куб. м (Обсяг ІІ) на суму 37 185, 00 грн без ПДВ та надано послугу з транспортування природного газу на суму 159, 01 грн без ПДВ. Всього на суму 44 812, 81 грн з ПДВ;
- за актом приймання-передачі природного газу за грудень 2022 року від 31.12.2022 позивачем було поставлено відповідачу природний газ обсягом 26,59277 тис. куб. м (Обсяг ІІІ) на суму 363 212, 83 грн без ПДВ та надано послугу з транспортування природного газу на суму 3 631, 93 грн без ПДВ. Всього на суму 440 213, 71 грн з ПДВ;
- за актом приймання-передачі природного газу за січень 2023 року від 31.01.2023 позивачем було поставлено відповідачу природний газ обсягом 103,88958 тис. куб. м (Обсяг І) на суму 642 383, 56 грн без ПДВ та надано послугу з транспортування природного газу на суму 14 188, 82 грн без ПДВ. Всього на суму 787 886, 86 грн з ПДВ;
- за актом приймання-передачі природного газу за січень 2023 року від 31.01.2023 позивачем було поставлено відповідачу природний газ обсягом 1,17195 тис. куб. м (Обсяг ІІ) на суму 37 429, 65 грн без ПДВ та надано послугу з транспортування природного газу на суму 160, 06 грн без ПДВ. Всього на суму 45 107, 65 грн з ПДВ;
- за актом приймання-передачі природного газу за січень 2023 року від 31.01.2023 позивачем було поставлено відповідачу природний газ обсягом 23,66987 тис. куб. м (Обсяг ІІІ) на суму 323 290, 90 грн без ПДВ та надано послугу з транспортування природного газу на суму 3 232, 74 грн без ПДВ. Всього на суму 391 828, 37 грн з ПДВ;
- за актом приймання-передачі природного газу за лютий 2023 року від 28.02.2023 позивачем було поставлено відповідачу природний газ обсягом 121,84900 тис. куб. м (Обсяг І) на суму 753 074, 23 грн без ПДВ та надано послугу з транспортування природного газу на суму 16 641, 65 грн без ПДВ. Всього на суму 924 089, 08 грн з ПДВ;
- за актом приймання-передачі природного газу за лютий 2023 року від 28.02.2023 позивачем було поставлено відповідачу природний газ обсягом 15,99476 тис. куб. м (Обсяг ІІ) на суму 510 839, 37 грн без ПДВ та надано послугу з транспортування природного газу на суму 2 184, 50 грн без ПДВ. Всього на суму 615 628, 64 грн з ПДВ;
- за актом приймання-передачі природного газу за лютий 2023 року від 28.02.2023 позивачем було поставлено відповідачу природний газ обсягом 27,79400 тис. куб. м (Обсяг ІІІ) на суму 379 619, 62 грн без ПДВ та надано послугу з транспортування природного газу на суму 3 795, 99 грн без ПДВ. Всього на суму 460 098, 73 грн з ПДВ;
- за актом приймання-передачі природного газу за березень 2023 року від 31.03.2023 позивачем було поставлено відповідачу природний газ обсягом 101,37206 тис. куб. м (Обсяг І) на суму 626 816, 90 грн без ПДВ та надано послугу з транспортування природного газу на суму 13 844, 99 грн без ПДВ. Всього на суму 768 794, 27 грн з ПДВ;
- за актом приймання-передачі природного газу за березень 2023 року від 31.03.2023 позивачем було поставлено відповідачу природний газ обсягом 1,03686 тис. куб. м (Обсяг ІІ) на суму 33 115, 15 грн без ПДВ та надано послугу з транспортування природного газу на суму 141, 61 грн без ПДВ. Всього на суму 39 908,11 грн з ПДВ;
- за актом приймання-передачі природного газу за березень 2023 року від 31.03.2023 позивачем було поставлено відповідачу природний газ обсягом 23,42082 тис. куб. м (Обсяг ІІІ) на суму 319 889, 29 грн без ПДВ та надано послугу з транспортування природного газу на суму 3 198, 72 грн без ПДВ. Всього на суму 387 705, 61 грн з ПДВ.
Вказані акти приймання-передачі природного газу за спірний період підписані уповноваженими представниками сторін та скріплені їх відтисками печаток без будь-яких зауважень та заперечень. 
Відповідач зобов`язання за договором в частині повної та своєчасної оплати поставленого природного газу виконав лише частково, сплативши на користь позивача (у тому числі шляхом договірного списання) грошові кошти на загальну суму 4 199 761, 17 грн, що підтверджується наявними в матеріалах справи інформаційною довідкою ПАТ АБ “Укргазбанк” № 15932/17373/2024 від 17.06.2024 про надходження на користь позивача від відповідача грошових коштів та банківською випискою за період з 14.09.2022 по 11.06.2024, сформованою АТ “Ощадбанк”. 
Внаслідок неналежного виконання відповідачем зобов`язань за договором в частині здійснення оплати в повному обсязі за поставлений природний газ за період з листопада 2022 року до березня 2023 року у нього утворився борг в загальній сумі 2 080 290, 22 грн, з позовом про стягнення якого позивач і звернувся до суду. 
Як вже вказувалося, місцевим господарським судом вказані вимоги задоволено повністю.
Колегія суддів погоджується із таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.   
Відповідно до ч. 1 ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.
Відповідно до ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Згідно з ч. 2 ст. 13 Закону України “Про ринок природного газу” споживач зобов`язаний, зокрема: 1) укласти договір про постачання природного газу; 2) забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договорів; 3) не допускати несанкціонованого відбору природного газу; 4) забезпечувати безперешкодний доступ уповноважених представників оператора газотранспортної системи, оператора газорозподільної системи до вузлів обліку природного газу та з метою встановлення вузлів обліку газу; 5) припиняти (обмежувати) споживання природного газу відповідно до вимог законодавства та умов договорів.
У разі порушення або невиконання своїх обов`язків споживач несе відповідальність згідно із законом (частина 3 статті 13 Закону України “Про ринок природного газу”).
Згідно з ч. 2 ст. 13 Закону України “Про ринок природного газу” споживач зобов`язаний, зокрема забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договорів.
Як передбачено ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Пунктом 5.1. договору визначено, що споживач здійснює розрахунок за придбані обсяги природного газу в наступного порядку: - 70 відсотків вартості фактично переданого відповідно до акту/актів приймання – передачі природного газу – до останнього числа місяця, наступного за місяцем, в якому було здійснено постачання газу; - остаточний розрахунок за фактично переданий відповідно до акту/актів приймання-передачі природний газ – до 15-го числа (включно) місяця, наступного за місяцем, а якому споживач повинен був сплатити 70 відсотків грошових коштів за відповідний розрахунковий період.
Отже, строк здійснення відповідачем оплати за поставлений природний газ за період листопад 2022 – березень 2023 є таким, що настав.
Проте, як вже вказувалося, відповідач зобов`язання за договором в частині повної та своєчасної оплати поставленого природного газу виконав лише частково, оплата за поставлений природний газ у спірний період на загальну суму 2 080 290, 22 грн здійснена ним не була.
В апеляційній скарзі апелянт вказує, що спірна заборгованість виникла у зв`язку з відсутністю компенсації Комунальному підприємству “Софія” Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області державою цієї заборгованості з різниці в тарифах, яку йому  повинна компенсувати виключно держава, оскільки відповідач є теплопостачальним підприємством, на яке розповсюджується дія  Закону України “Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення”.
Стосовно вказаних доводів колегія суддів зазначає наступне.
Так, 29.07.2022 набув чинності Закон України “Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування” № 2479-IX, яким внесено зміни до Закону України “Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення” № 1730-VIII (далі – Закон № 1730).
Закон № 1730 визначає процедуру врегулювання заборгованості суб`єктів ринку природного газу як заходи, спрямовані на зменшення, списання та/або реструктуризацію заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій за спожитий природний газ та інші енергоносії, шляхом проведення взаєморозрахунків, реструктуризації та списання заборгованості.
Згідно з ст. 1 Закону № 1730, взаєморозрахунки – розрахунки з погашення заборгованості, що проводяться за рахунок видатків державного бюджету учасниками процедури врегулювання заборгованості; договір про організацію взаєморозрахунків – договір, який укладається учасниками процедури врегулювання заборгованості для погашення заборгованості та є підставою для проведення взаєморозрахунків відповідно до цього Закону; до заборгованості, що підлягає врегулюванню відповідно до цього Закону, зокрема, включається заборгованість, щодо якої ухвалено судове рішення про стягнення або затверджено мирову угоду.
Частиною 1 ст. 4 Закону № 1730 визначено, що взаєморозрахунки або перерахування субвенції проводяться щодо врегулювання заборгованості з різниці в тарифах для погашення кредиторської заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій перед товариством з обмеженою відповідальністю “Газопостачальна компанія “Нафтогаз Трейдинг” за спожитий природний газ з 1 червня 2021 року по останнє число шостого місяця після місяця, в якому припинено або скасовано воєнний стан (без урахування розміру зобов`язань із сплати неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість за спожитий природний газ), не погашеної на початок місяця, в якому укладається договір про організацію взаєморозрахунків.
Згідно з абз. 9 ст. 4 Закону № 1730, взаєморозрахунки або перерахування субвенції проводяться у порядку та на умовах, затверджених Кабінетом Міністрів України, за рахунок та в межах видатків державного бюджету за цільовим призначенням, джерелом формування яких є надходження, визначені Законом України “Про Державний бюджет України на 2021 рік” та на наступні роки на погашення заборгованості з різниці в тарифах.
Згідно з абз. 13 ст. 4 Закону № 1730, обсяг заборгованості з різниці в тарифах на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії, теплову енергію, послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню, установам і організаціям, що фінансуються з державного та/або місцевих бюджетів, іншим споживачам та/або іншим підприємствам теплопостачання, що постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води населенню, організаціям та установам, що фінансуються з державного та/або місцевих бюджетів, іншим споживачам, утвореної після 1 червня 2021 року, підтверджується територіальними комісіями з питань узгодження заборгованості з різниці в тарифах.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону № 1730, реструктуризації підлягають кредиторська заборгованість теплопостачальних та теплогенеруючих організацій за спожитий природний газ, використаний станом на 1 червня 2021 року для виробництва теплової та електричної енергії (у тому числі за договорами купівлі-продажу природного газу для власних потреб, що був використаний виключно для виробництва теплової та електричної енергії), надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, а також заборгованість за послуги з розподілу і транспортування природного газу та кредиторська заборгованість теплопостачальних організацій перед теплогенеруючими організаціями за теплову енергію, отриману для її подальшого постачання споживачам та/або надання відповідних комунальних послуг споживачам, послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення, які утворилися станом на 1 червня 2021 року (без урахування суми неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на таку заборгованість).
Типовий договір про реструктуризацію заборгованості за спожитий природний газ, послуги з його розподілу та транспортування, за теплову енергію, послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення затверджується Кабінетом Міністрів України (ч. 7 ст. 5 Закону № 1730).
Отже, в рамках Закону № 1730 процедура врегулювання заборгованості здійснюється шляхом проведення взаєморозрахунків та реструктуризації заборгованості, згідно договорів проведення взаєморозрахунків (ст. 4 Закону № 1730) та договорів реструктуризації заборгованості (ст. 5 Закону № 1730). Договір про організацію взаєморозрахунків визначає як наявність заборгованості, так і її обсяг, що відповідає заборгованості, підтвердженої територіальними комісіями з питань узгодження заборгованості з різниці в тарифах.
Згідно п. 5 постанови Кабінету Міністрів України від 20.12.2022 № 1403 “Про затвердження Порядку та умов надання у 2022 році субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на компенсацію різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води згідно із Законом України “Про особливості регулювання відносин на ринку природного газу та у сфері теплопостачання під час дії воєнного стану та подальшого відновлення їх функціонування”, послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), послуги з централізованого водопостачання і централізованого водовідведення згідно із Законом України “Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення”, підставою для проведення розрахунків з погашення заборгованості з різниці в тарифах є договір про організацію взаєморозрахунків, який укладається суб`єктами господарювання та іншими учасниками розрахунків з погашення заборгованості.
Верховний Суд у постанові від 18.04.2023 у справі № 911/3195/21 сформував наступну правову позицію: “Згідно з ст. 1 Закону України “Про заходи спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу” взаєморозрахунки – розрахунки з погашення заборгованості (грошових зобов`язань) суб`єктів ринку природного газу, які проводяться за рахунок видатків державного бюджету учасниками процедури врегулювання заборгованості. Взаєморозрахунки проводяться у порядку та на умовах, затверджених Кабінетом Міністрів України, у межах видатків спеціального фонду державного бюджету за цільовим призначенням та в обсягах, передбачених Законом України “Про Державний бюджет України на 2021 рік” та/або Законом України “Про Державний бюджет України на 2022 рік”, та/або Законом України “Про Державний бюджет України на 2023 рік”, із застосуванням рахунків, відкритих у Державному казначействі України, згідно з договором про організацію взаєморозрахунків, який укладається між учасниками розрахунків на підставі документа, що підтверджує наявність в обліку учасників розрахунків кредиторської та/або дебіторської заборгованості на дату підписання такого договору, та в обсязі, що не перевищує підтверджену учасниками заборгованість (частина третя статті 4 вказаного Закону)”.
Відповідно до правової позиції, викладеної Верховним Судом у постанові від 23.04.2024 у справі № 925/636/23, наявність заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію та послуги з її постачання не є достатньою підставою для звільнення теплопостачальних та теплогенеруючих організацій від обов`язку оплатити спожитий ними природний газ, а також послуги з його розподілу та транспортування. Для застосування цього механізму сторони мають укласти договір про організацію взаєморозрахунків. Крім того, Верховним Судом зроблено висновок про те, що Закон № 1730 не передбачає можливості проведення взаєморозрахунків за рішенням суду при вирішенні спору про стягнення заборгованості за спожитий газ. Суд не може провести таке зарахування самостійно.
Отже, сам лише факт участі відповідача у процедурі врегулювання заборгованості згідно з Законом № 1730, без фактичного врегулювання такої заборгованості (шляхом проведення розрахунків та реструктуризації), тобто без вчинення юридично значимих дій, не може свідчити про відсутність заборгованості (припинення зобов`язання), стягнення якої є предметом позову.
Як вбачається з матеріалів справи та не спростовано сторонами, договору про організацію взаєморозрахунків згідно з ст. 4 Закону №1730 або договору про реструктуризацію заборгованості згідно з ст. 5 Закону № 1730 для погашення боргу за договором між сторонами укладено не було. 
Верховний Суд у постанові від 18.04.2023 у справі № 911/3195/21 сформував правову позицію щодо припинення зобов`язань в рамках процедури врегулювання заборгованості за природний газ, згідно з якою, у випадку не укладення договору про організацію взаєморозрахунків між учасниками розрахунків, відсутні підстави припинення спірних правовідносин між сторонами договору постачання природного газу.
Матеріалами справи підтверджується та не заперечується сторонами, що станом на дату розгляду даної справи заборгованість відповідача перед позивачем за спожитий природний газ у спірному періоду в розмірі 2 080 290, 22 грн за договором не погашена, договір про організацію взаєморозрахунків не укладався (тобто відповідачем не було здійснено проведення взаєморозрахунків заборгованості або реструктуризації заборгованості за договором).
Суд звертає увагу, що предметом спору у даній справі є майнова вимога про стягнення основної заборгованості за поставлений газ. При цьому, така заборгованість може вважатися відсутньою лише у разі фактичного врегулювання заборгованості за поставлений газ та здійснення взаєморозрахунків згідно з ст. 4 Закону № 1730 та реструктуризації залишків заборгованості згідно з ст. 5 Закону №1730.
Стосовно посилань апелянта на протоколи засідання Територіальної комісії з питань узгодження заборгованості з різниці в тарифах при Київській обласній державній адміністрації № 1 від 24.03.2023 та № 4 від 16.05.2023, слід зазначити таке. 
Як було зазначено вище, згідно з абз. 13 ст. 4 Закону № 1730, обсяг заборгованості з різниці в тарифах на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії, теплову енергію, послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню, установам і організаціям, що фінансуються з державного та/або місцевих бюджетів, іншим споживачам та/або іншим підприємствам теплопостачання, що постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води населенню, організаціям та установам, що фінансуються з державного та/або місцевих бюджетів, іншим споживачам, утвореної після 1 червня 2021 року, підтверджується територіальними комісіями з питань узгодження заборгованості з різниці в тарифах.
Тобто, протоколи засідання Територіальної комісії з питань узгодження заборгованості з різниці в тарифах при Київській обласній державній адміністрації № 1 від 24.03.2023 та № 4 від 16.05.2023, на які посилається відповідач, підтверджують обсяг заборгованості з різниці в тарифах на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії, теплову енергію, послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води. Проте, такі протоколи не є ані договором про організацію взаєморозрахунків, ані договором про реструктуризацію заборгованості в розумінні Закону № 1730.
Вказані протоколи свідчать про те, що відповідач як учасник процедури врегулювання заборгованості частково виконав певні елементи процедури, яка направлена на врегулювання заборгованості згідно з Законом № 1730, однак вказані протоколи не свідчать про те, що заборгованість вже врегульована (погашена), оскільки договору про організацію взаєморозрахунків згідно з ст. 4 Закону № 1730, або договору про реструктуризацію заборгованості згідно з ст. 5 Закону № 1730 за договором укладено не було. Протилежного суду не доведено. 
З огляду на наведене вище, заборгованість відповідача не погашена, а лише підлягає погашенню (підлягає врегулюванню) за рахунок держави в межах видатків спеціального фонду державного бюджету.
Проте, сама по собі можливість Комунального підприємства “Софія” Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області врегулювати заборгованість відповідно до Закону № 1730, не може свідчити про відсутність заборгованості відповідача перед позивачем за поставлений природний газ у спірному періоді та не може бути підставою для відмови у задоволенні даного позову.
Станом на дату розгляду даної справи як судом першої, так і судом апеляційної  інстанцій в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази виконання відповідачем зобов`язання в частині здійснення оплати за поставлений природний газ у спірний період на загальну суму 2 080 290, 22 грн, як і відсутні докази врегулювання такої заборгованості у визначеному Законом № 1730 порядку.
З огляду на наведене, місцевим господарським судом було обґрунтовано задоволено  вимоги про стягнення з відповідача 2 080 290, 22 грн основного боргу.
З урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення місцевого господарського суду прийнято з повним, всебічним та об`єктивним з`ясуванням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим, правові підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.
Оскільки, у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, відповідно до               ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за її подання покладаються на відповідача (апелянта).
Керуючись ст.ст. 240, 269, 275, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -
ПОСТАНОВИВ:
1. Апеляційну скаргу Комунального підприємства “Софія” Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Київської області від 31.07.2025 у справі №911/1017/25  - без змін.
2. Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на її заявника – відповідача у справі.
3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду протягом двадцяти днів з дня складання повної постанови.

Повна постанова  складена: 18.12.2025 року.

Головуючий суддя                                                            Є.Ю. Пономаренко 

Судді                                                                                М.А. Барсук

                                                                                М.А. Руденко