Справа № 161/22491/25  Провадження №33/802/42/26 	Головуючий у 1 інстанції:Шестернін В. Д. 	
	Доповідач: Денісов  В. П.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 січня 2026 року         місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Денісов В.П., розглянувши клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 листопада 2025 року щодо нього,
В С Т А Н О В И В:
Вказаною постановою  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122-2, ч.1 ст.130 КУпАП із накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік, також стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави 605 гривень 60 копійок судового збору.
Не погоджуючись із судовим рішенням, ОСОБА_1 02.12.2025 подав апеляційну скаргу, в якій просив поновити строк на апеляційне оскарження постанови, оскільки про розгляд справи він не повідомлявся, участі в судовому засіданні не брав, а про існування постанови він дізнався лише 01.12.2025 з Єдиного державного реєстру судових рішень.
Перевіривши матеріали справи та доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, доходжу висновку, що в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді слід відмовити з таких підстав.
Обґрунтовуючи поважність причин пропуску цього строку, ОСОБА_1 вказує на те, що він про розгляд справи він не повідомлявся, участі в судовому засіданні не брав, а про існування постанови він дізнався лише 01.12.2025 з Єдиного державного реєстру судових рішень. Дані обставини, на його думку, свідчать про поважність причин пропуску цього строку.
Проте, такі доводи повністю суперечать вимогам ч.2 ст.294 КУпАП, згідно яких постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення.
Отже, законодавець пов`язує початок відліку строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції з моментом її винесення, а не отримання особою копії постанови.
20 листопада 2025 року під час розгляду справи у Луцькому міськрайонному суді Волинської області ОСОБА_1 був відсутній (а.с.13).
В даній справі відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП строк на апеляційне оскарження закінчився 01 грудня 2025 року (з урахуванням неробочих днів). 
Апеляційну скаргу на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 листопада 2025 року щодо нього, ОСОБА_1  подав до місцевого суду 02 грудня 2025 року, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції суду на апеляційній скарзі, тобто із пропуском строку на апеляційне оскарження, який закінчився 01 грудня 2025 року (з урахуванням неробочих днів).
Отже, апелянт пропустив строк апеляційного оскарження, визначений положеннями ч.2 ст.294 КУпАП.
Доводи клопотання про те, що ОСОБА_1 не повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, є голослівними, адже під час складання протоколів щодо ОСОБА_1 йому було повідомлено, що розгляд справи відбудеться в Луцькому міськрайсуді Волинської області 20.11.2025 о 10 год 00 хв (а.с.1, 2).
Вказана обставина підтверджується п.12 протоколів про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 №494989 від 26.10.2025 та серії ЕПР1 №494996 від 26.10.2025 щодо ОСОБА_1 та п.13 даних протоколів, в яких знаходиться особистий підпис ОСОБА_1 про те, що він ознайомлений з місцем та часом розгляду справи (а.с.1, 2).
Крім того, копії вказаних протоколів із зазначенням місця та часу розгляду справи ОСОБА_1 отримав особисто, що свідчить його підпис у п.18 протоколів (а.с.1, 2).
Також про дату та місце розгляду справи ОСОБА_1 було повідомлено і через додаток «Viber», що підтверджується довідкою про доставку повідомлення у вказаному додатку. Повідомлення доставлене ОСОБА_1 на номер телефону НОМЕР_1 05.11.2025 11:37:29 (а.с.12).
Такий же номер телефону ОСОБА_1 зазначено у протоколах про адміністративні правопорушення щодо нього та в його ж апеляційній скарзі. 
Крім того такі доводи суперечать і матеріалам справи та приписам ч.2 ст.294 КУпАП, оскільки ОСОБА_1 був завчасно та належним чином повідомлений про дату та місце розгляду справи щодо нього, що підтверджується протоколами про адміністративні правопорушення щодо нього та довідкою (а.с.1, 2, 12).
На вказане судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив. Також матеріали справи не містять жодних заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи.
За викладених обставин в їх сукупності, враховуючи матеріали справи, якими підтверджується факт повідомлення особисто ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду справи щодо нього, суд першої інстанції з дотриманням положень ч.1 ст.268 КУпАП, розглянув справу за відсутності ОСОБА_1 .. 
Отже, доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження не ґрунтуються на приписах чинного законодавства, оскільки суперечать вимогам ч.2 ст.294 КУпАП та повністю спростовуються матеріалами справи, а тому клопотання до задоволення не підлягає. 
Європейський Суд з прав людини в рішенні «Рябих проти Росії» зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення.
Таким чином, Європейський Суд з прав людини, рішення якого є джерелом права в Україні, вважає, що поновлення судом пропущеного строку без наведення обґрунтованих причин порушує принцип правової визначеності, зокрема порушення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Положеннями ч.2 ст.294 КУпАП визначено, що апеляційна скарга, подана після закінчення десятиденного строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Підсумовуючи наведені обставини та положення ч.2 ст.294 КУпАП, необхідно відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 листопада 2025 року щодо нього та повернути апеляційну скаргу особі, яка її подала.
На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 листопада 2025 року щодо нього - залишити без задоволення.
Апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду   В.П. Денісов