ПОСТАНОВА
Справа № 137/970/25
21 січня 2026 р. 3/137/2/26 

с-ще Літин 
Суддя Літинського районного суду Вінницької області Верещинська Я.С., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності-адвокат Ковальчука Я.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Відділу поліції №3 Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП,
ВСТАНОВИВ:

06.04.2025 о 14 год 35 хв в АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керував мотоциклом Shineray моделі «xy250gy-6c» без д.н.з., чим порушив п.2.9.а. ПДР України. Медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився в закладі охорони здоров`я в приміщенні відділення ДСЗ «Вінницьке обласне БСМЕ» та підтверджений висновком експерта №1106 від 06.04.2025, виявлено етиловий спирт у концентрації 1,4%.
ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину не визнав, у попередніх засіданнях пояснив, що вранці того дня він поїхав мотоциклом на рибалку, де зі знайомими випив спиртне, а тому, зателефонував дружині та домовився щоб та прийшла та забрала його транспортний засіб. Однак, чоловік на ім`я ОСОБА_2 , який не випивав, запропонував сісти за кермо його мотоцикла, а тому вони поїхали разом в магазин. Далі, в результаті отриманих тілесних ушкоджень, він нічого не пам`ятає, частково втратив пам`ять. Після того як його виписали з лікарні, ОСОБА_2 він так не знайшов, його місце перебування не відоме. Кілька разів він приходив до нього додому, однак йому повідомляли, що той відсутній. 
Свідок ОСОБА_3 , допитана в судовому засіданні 30.09.2025, пояснила, що вранці 06.04.2025 її чоловік ОСОБА_1 поїхав мотоциклом на рибалку, звідки зателефонував та попросив забрати т/з, оскільки він випив. На що вона погодилась, оскільки знає, що той п`яним за кермо не сідає, будь-яких правопорушень не вчиняє. Однак, згодом їй зателефонував невідомий абонент та повідомив, що її чоловік потрапив у ДТП. Коли прибула на місце події, побачила як чоловікові надають медичну допомогу, присутні поліцейські, а очевидці повідомляли, що він їхав не сам. Припустила, що водій мотоцикла втік з місця події. На запитання адвоката повідомила, що понятих осіб, які зазначені у протоколі огляду місця події, на місці події вона не бачила. Працівники поліції її не викликали, пояснень не відбирали. 
Заступник начальника слідчого відділу Відділу поліції №3 Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області Колодніцький Р.В., допитаний в судовому засіданні 12.11.2025, посилаючись на матеріали кримінального провадження, пояснив, що 06.04.2025 перебуваючи на чергуванні отримав повідомлення від швидкої про ДТП та близько 16 год прибув на місце. Там були інспектори поліції, ОСОБА_1 вже забрала карета швидкої медичної допомоги, людей було небагато. Ніхто йому нічого корисного не повідомив, очевидців не виявив. Він провів усі необхідні слідчі дії, в тому числі огляд місця події до якого запросив понятих, яких зупинили інспектори. На місці події він пробув 3-4 год поки не завантажили мотоцикл на евакуатор. Наступного дня, в лікарні відібрав пояснення у дружини ОСОБА_3 , в присутності якої медичним персоналом вилучено зразок крові ОСОБА_1 , експертиза якої показала вміст алкоголю 1,4%. Від швидкої медичної допомоги він отримав номер телефону, з якого здійснено їх виклик. В ході з`ясування особи за цим номером, виявлено очевидця події ОСОБА_4 , який надав пояснення та, зокрема, вказав, що він був свідком самого ДТП та на мотоциклі була лише одна особа – ОСОБА_1 , інших учасників не було, він відразу ж зателефонував дружині останнього та викликав швидку. Вже 30.04.2025 в лікарні він, за добровільної згоди, відібрав пояснення у ОСОБА_1 за присутності його дружини. Останній відмовився від дачі показань згідно ст.63 Конституції України та зазначив, що нічого не пам`ятає. Пояснив, що того ж дня, цікавлячись яким чином можна забрати мотоцикл, дружина ОСОБА_1 написала від імені ОСОБА_1 заяву про закриття кримінального провадження, оскільки ДТП сталась з його вини, жодних претензій ні до кого останній не має. Вказану заяву підписано ОСОБА_1 . Після цього, 22.05.2025 вони склали акт про отримання транспортного засобу, який разом із постановою про закриття кримінального провадження ОСОБА_1 повіз до поліції щоб забрати мотоцикл. Тоді ж він повідомив останнього про подальше його притягнення до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП. На запитання адвоката відповів, що у нього немає доказів отримання ОСОБА_1 копії такої постанови. Також слідчий повідомив, що ні ОСОБА_1 , ні хтось інший не повідомляли йому і не звертались із заявами, що винуватцем ДТП був штось інший. Також повідомив про можливість перегляду за заявою потерпілої особи матеріалів кримінального провадження за наявності іншої особи, винної у вказаній ДТП.
Повторно допитана в судовому засіданні 12.11.2025 ОСОБА_3 підтвердила, що в неї були відібрані пояснення, в якості свідка, по вказаному кримінальному провадженні. Вказані пояснення, які наявні в матеріалах кримінального провадження були надані їй для огляду в судовому засіданні 12.11.2025, заступником начальника слідчого відділу Відділу поліції №3 Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області Колодніцьким Р.В. Однак зазначила, що пояснення написані слідчим та не відповідають дійсності, хоча і підписані нею власноручно. Також пояснила, що 30.04.2025 під час надання пояснень слідчому її чоловіком, останній був у поганому фізичному та психологічному стані внаслідок ДТП. Вона була присутня при цьому та підписувала документи, якій їй давали. Пояснила, що заява про закриття кримінального провадження написана нею від імені чоловіка під диктовку слідчого, підписана нею та чоловіком. Зазначила, що вони не усвідомлювали те, що підписують.
Свідок ОСОБА_5 , допитаний в судовому засіданні 12.11.2025, повідомив, що самої дорожньо-транспортної пригоди він не бачив, однак того дня він їхав з с.Бруслинівка в с. Пеньківка, виїжджаючи із другорядної дороги на головну, побачив двох людей, які швидко їхали мотоциклом в сторону с. Пеньківка. Припустив, що то був мотоцикл ОСОБА_1 , однак хто саме на ньому рухався він не побачив. Невдовзі на розвилці дороги він побачив мотоцикл, біля нього лежав ОСОБА_1 . На місці події вже був невідомий йому чоловік, який був очевидцем події, він і викликав швидку. Згодом прибула дружина ОСОБА_1 , швидка допомога, поліція та зійшлись інші люди. Де інший учасник ДТП він не з`ясовував, нікому про нього не повідомляв.
Свідок ОСОБА_6 , допитаний в судовому засіданні 12.11.2025, повідомив, що того дня їхав з с. Пеньківка та на зустріч йому рухався мотоцикл (припустив, що то був мотоцикл сусіда ОСОБА_1 ) з двома пасажирами, яких він не розгледів, оскільки мотоцикл рухався швидко. Згодом йому зателефонували і повідомили, що ОСОБА_1 розбився. Прийшовши до нього додому, дружина про це вже знала та виїхала на місце події з кимось на автомобілі. Він теж поїхав туди, де лежав ОСОБА_1 , там була його дружина, та кілька людей. Згодом приїхала швидка медична допомога, поліція, зійшлись люди. Очевидець події з Пеньківки, якого не він знає, повідомив, що той їхав сам. ОСОБА_6 вважав, що мав бути ще один учасник ДТП, мотивуючи тим, що раніше бачив на мотоциклі двох осіб.
В судовому засіданні 13.01.2026 захисником особи, яка притягається до адміністративної відповідальності-адвокатом Ковальчук Я.В. заявлялось клопотання про витребування від Відділу поліції №3 Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області матеріалів досудового розслідування кримінального провадження, яке стало підставою для складання на ОСОБА_1 адміністративного матеріалу за ч.1 ст.130 КУпАП.
Судом відмовлено в задоволенні вказаного клопотання, мотивуючи тим, що допитаний в судовому засіданні 12.11.2025 слідчий Відділу поліції №3 Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_7 , надавав свої показання цитуючи документи з матеріалів кримінального провадження, які він приніс із собою в судове засідання. У вказаному засіданні учасники справи мали можливість ознайомитись із документами, які їх цікавили, які надавались слідчим для огляду. Судом розцінено таке клопотання захисту як намагання затягувати розгляд справи, яка надійшла до суду ще 15.07.2025, оскільки сторона захисту і ОСОБА_1 мали можливість безпосередньо в залі судового засідання 12.11.2025 ознайомитись з матеріалами кримінального провадження і мали можливість заявити таке клопотання раніше.
Також, з метою з`ясування всіх обставин справи в судове засідання двічі викликався очевидець ДТП - ОСОБА_4 , проте останній в судове засідання не з`явився.
Захисником особи, яка притягається до адміністративної відповідальності-адвокатом Ковальчук Я.В. заявлялось клопотання про привід ОСОБА_4 до суду органами поліції, однак, зважаючи на відсутність відповідної норми КУпАП, яка передбачає привід свідка, та відсутність доказів належного повідомлення ОСОБА_4 про дату, час та місце останнього судового засідання на дату заявлення клопотання, судом відмовлено в задоволенні клопотання.
Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності-адвокат Ковальчук Я.В. в судовому засіданні вважав доцільним закрити провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення. Вважає, що матеріали справи не містять доказів вчинення останнім інкримінованого йому правопорушення. Свою позицію також виклав у клопотанні про закриття провадження, яке приєднано до матеріалів справи.
Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, його захисника, дослідивши матеріали справи, суддя дійшов наступного висновку.
Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до ст.252 КУпАП висновок про наявність чи відсутність у діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження усіх обставин справи в їх сукупності.
Згідно ст.251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, котрі мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ч.1 ст.130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, -  тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. 
Пунктом 11 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.
Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року за № 1306 «Про правила дорожнього руху».
Пунктами 1.3 та 1.9. Правил дорожнього руху України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які їх порушують, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Так, відповідно до пункту 2.9. «а» Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Разом з тим, як вбачається з матеріалів цієї справи, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, будучи водієм, у вказаній дорожній обстановці, вимог наведених вище Правил дорожнього руху України не дотримався, так як його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у розумінні наведених вище приписів ст.245, 251-252 КУпАП, доведена належними та допустимими доказами, зокрема такими:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №312806 від 04.06.2025, котрий складений 04.06.2025 о 16 год 45 хв у чіткій відповідності з вимогами ст.256 КУпАП та містить необхідні у ньому відомості, зокрема щодо дати, часу, місця та способу вчинення самого адміністративного правопорушення, яке призвело до порушення Правил дорожнього руху України;
- витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань №12025020050000258 від 06.04.2025 про реєстрацію кримінального провадження за фактом дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 06.04.2025 за участю мотоцикла під керуванням ОСОБА_1 ;
- постановою про відібрання зразків для експертизи від 06.04.2025;
- постановою про призначення судово-токсикологічної експертизи від 06.04.2025; 
- протоколом отримання зразків для експертизи від 06.04.2025;
- висновком експерта №1106 від 09.04.2025, яким при судово-медичній експертизі крові громадянина ОСОБА_1 виявлено етиловий спирт у концентрації 1,4%;
- постановою т.в.о. заступника начальника СВ Відділу поліції №3 Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області капітана поліції Колодніцького Р.В. про закриття кримінального провадження №12025020050000258 від 06.04.2025 у зв`язку із встановленням відсутності в діянні ОСОБА_1 складу кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.286-1 КК України, якою вказано про наявність підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення правил ПДР України за ст.124, 130 КУпАП;
- поясненнями слідчого відділу Відділу поліції №3 Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області Колодніцького Р.В.;
- копією протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ №312804 від 04.06.2025, котрий складений відносно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП.
Беручи до уваги вищевикладене, суддя вважає, що у діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки останній, будучи особою, яка керувала транспортним засобом, згідно висновку експерта №1106 від 09.04.2025 мав концентрацію етилового спирт у крові - 1,4%, чим порушив пункт 2.9 «а» Правил дорожнього руху України. Адже, у рішенні від 29.06.2007 року по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (OHalloran and Francis v. the United Kingdom, заяви № 15809/02 і 25624/02), Європейським Судом з прав людини постановлено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Пояснення свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_8 та ОСОБА_5 оцінюються судом критично, оскільки останні не були свідками ДТП, їм не відомі обставини самої події. Ідентифікувати хто саме сидів за кермом мотоцикла ОСОБА_1 під час ДТП із пояснень свідків неможливо.
Крім того, зі змісту постанови про закриття кримінального провадження, досудовим розслідуванням установлено, що 06.04.2025 приблизно о 14:35 водій ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керуючи мотоциклом марки «SHINERAY» моделі «xy250gy-6c», без реєстраційного номеру, рухаючись по вул. Грушевського в с. Пеньківка Вінницького району Вінницької області, біля буд. № 102, не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, на заокругленій ділянці дороги, не впорався з керуванням та допустив виїзд за межі проїжджої частини дороги та подальший наїзд на пагорб, внаслідок чого впав з мотоцикла та отримав тілесні ушкодження, з якими був госпіталізований до КНП «Вінницька міська клінічна швидкої медичної допомоги» за адресою: вул. Київська, 68, м. Вінниця.
Слід звернути увагу, що за вищевказаних обставин дорожньо-транспортної події, в результаті якої ОСОБА_1 із тілесними ушкодженнями був госпіталізований до КНП «Вінницька міська клінічна швидкої медичної допомоги» та як наслідок має значні проблеми зі здоров`ям, враховуючи, що мотоцикл є двоколісним транспортним засобом, який не містить засобів пасивної безпеки, припускаючи наявність іншого учасника ДТП, останній не міг би фізично залишити місце події одразу після падіння, а тому суд відхиляє твердження сторони захисту щодо керування мотоциклом іншою особою.
Крім того варто констатувати той факт, що станом на момент розгляду справи пройшло більше ніж півроку від події, за поясненнями ОСОБА_1 винуватцем ДТП є чоловік на ім`я « ОСОБА_2 » з яким він перебував у колі знайомих, знає де той живе, однак ОСОБА_1 не звернувся до органів поліції з метою притягнення винуватця до відповідальності за вчинене ДТП, завдані йому збитки та заподіяну шкоду здоров`ю.
Доводи сторони захисту не є вирішальними та не спростовують факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, адже такий висновок зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження усіх доказів та з`ясування обставин справи в їх сукупності.
При накладені адміністративного стягнення, на особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, суд враховує обставини, визначені у ст.33 КУпАП, та не вбачає, у розумінні ст.34-35 цього Кодексу обставин, які пом`якшують чи обтяжують відповідальність останнього, у зв`язку з чим, враховуючи характер та суспільну небезпеку вчиненого правопорушення, вважає за необхідне накласти адміністративне стягнення у межах санкції, визначеної у ч.1 ст.130 КУпАП, - у виді штрафу та позбавлення права керувати транспортними засобами.
Відповідно до ст.40-1 КУпАП, особою, на яку накладено адміністративне стягнення, сплачується судовий збір. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
Відповідно до ст.4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, розмір судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу. 
При цьому, у матеріалах справи відсутні будь-які дані, котрі б підтверджували звільнення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, від сплати судового збору, а тому, з огляду на викладене, із ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, що становить 665,60 грн (шістсот шістдесят п`ять гривень 60 копійок).
Керуючись ст.33, 40-1, 130, 283, 284, 285 КУпАП, ст.4 Закону України «Про судовий збір», суд
ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним  ОСОБА_1  у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу  у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000,00 грн (сімнадцять тисяч гривень 00 копійок), з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Стягнути із  ОСОБА_1  на користь держави Україна судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, що становить 665,60 грн (шістсот шістдесят п`ять гривень 60 копійок).
Роз`яснити, що в разі несплати штрафу в п`ятнадцятиденний строк з дня вручення копії постанови правопорушнику, сума штрафу відповідно до ч.2 ст.308 КУпАП буде стягнута в порядку примусового виконання постанови в подвійному розмірі.
Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення постанови.
Строк пред`явлення даної постанови до виконання становить три місяці.

Суддя: Верещинська Я.  С.