ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова
Іменем України
02 лютого 2026 року
м. Харків
справа № 619/10107/24
провадження № 22-ц/818/740/26
Харківський апеляційний суд у складі:
головуючого - Пилипчук Н.П.,
суддів колегії - Маміної О.В., Тичкової О.Ю.
розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Таскомбанк» до ОСОБА_1 про стягнення коштів, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_2 на ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 13 серпня 2025 року, постановлену суддею Нечипоренко І.М.,
В С Т А Н О В И В :
У грудні 2024 року АТ «Таскомбанк» звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення коштів.
Заочним рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 16 червня 2025 року позовні вимоги Акціонерного товариства «Таскомбанк» задоволено в повному обсязі.
28.07.2025 року представник відповідача – адвокат Труханович Я.О. звернувся до суду першої інстанції із заявою, в якій просив поновити строк на перегляд заочного рішення, скасувати заочне рішення. У обґрунтування заяви зазначено, що відповідач є військовослужбовцем та дуже рідко виходить на зв`язок, про наявність заочного рішення дізнався лише 10.07.2025. Відраховуючи тридцятиденний строк від дня оприлюднення повного тексту заочного рішення – 26.06.2025, закінчення строку припадає на 26.07.2025, який є вихідним, то перший робочий день є 28.07.2025, отже, строк не пропущений. Виклик у судове засідання на 16.06.2025 відповідач не отримував, тому не знав про дату та час розгляду справи. До того ж, не мав можливості отримати повістку, оскільки бере безпосередню участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони країни. На спірні правовідносини поширюється дія п. 15 ст. 14 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей». Отже, відповідачу неправомірно були нараховані відсотки за кредитним договором з 03.06.2023 по 21.11.2024.
Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 13 серпня 2025 року відмовлено представнику відповідача ОСОБА_1 – адвокату Трухановичу Ярославу Олександровичу у задоволенні клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку на подачу заяви про перегляд заочного рішення.
Заяву представника відповідача ОСОБА_1 – адвоката Трухановича Ярослава Олександровича про перегляд заочного рішення суду залишено без розгляду.
Не погодившись із вказаною ухвалою, представник відповідача подав на неї апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 13.08.2025 року про відмову представнику відповідача у задоволенні клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку на подачу заяви про перегляд заочного рішення. 
Вказує, що суд першої інстанції не взяв до уваги поважні причини, які були ним зазначені та дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для поновлення процесуального строку, встановленого для подачі заяви про перегляд заочного рішення. Зазначеною поважною причиною через яку було пропущено строк для перегляду заочного рішення, є той факт, що відповідач є військовослужбовцем, який бере безпосередню участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, забезпеченні їх здійснення, перебування безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, а тому вийти з ним на зв`язок дуже проблематично, оскільки він перебуває в зоні активних бойових дій і не має зв`язку для погодження подальших процесуальних дій. В тому числі і на направлення заяви про перегляд заочного рішення, оскільки для подачі такої заяви необхідно сплатити судовий збір, який без його згоди представник відповідача не міг сплатити. Крім того, в заяві зазначена дата коли представник відповідача зміг зв`язатися з Відповідачем і саме від тої дати ним рахувався строк.
Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
З огляду на вищенаведене, розгляд даної справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, розглянувши і дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних мотивів.
Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що представником відповідача пропущено строк на подачу заяви про перегляд заочного рішення і в заяві в частині поновлення процесуального строку на подачу такої заяви не вказано жодної поважної причини пропуску цього строку, тому суд дійшов висновку про відсутність підстав для поновлення процесуального строку, встановленого для подачі заяви про перегляд заочного рішення. 
Колегія суддів з такими висновками суду першої інстанції не погоджується, з огляду на наступне.
Відповідно до частини другої статті 284 ЦПК України заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин (частини третя, четвертастатті 284 ЦПК України).
Згідно до ст. 123 ЦПК України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.
Статтею 126 ЦПК України встановлено, що право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст.127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
За загальним правилом метою встановлення строків є надання визначеності у реалізації суб`єктами правовідносин своїх прав та обов`язків. З настанням або закінченням відповідного строку пов`язане виникнення, зміна чи припинення правовідносин.
Строк як відрізок часу обмежує дію суб`єктивних прав та обов`язків. Водночас процесуальний строк - це встановлений законом або визначений судом проміжок часу, протягом якого суд або учасники судового процесу мають право або зобов`язані вчинити певну процесуальну дію чи сукупність таких дій.
У низці рішень ЄСПЛ принцип правової визначеності трактується у контексті дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий, лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (справи «Рябих проти Росії», пункти 51, 52, «Брумареску проти Румунії», пункт 61).
У постанові від 12 червня 2024 року у справі № 756/11081/20 Велика Палата Верховного Суду, відступаючи від висновків, сформульованих у її постанові від 09 листопада 2021 року у справі № 214/5505/16, навела такі висновки щодо застосування положень статей126,127 ЦПК Українив сукупності зі статтями284,286,287цьогоКодексу: передбачені частиною третьоюстатті 287 ЦПК Україниповноваження суду першої інстанції стосуються саме суті заяви про перегляд заочного рішення (зокрема, подання чи неподання відповідачем доказів по суті справи і доказів поважності неявки в судове засідання, на якому було ухвалене заочне рішення) і не застосовуються у ситуації пропуску строку на подання заяви про перегляд заочного рішення; оцінка поважності причин пропуску строку на подання заяви про перегляд заочного рішення та наявності підстав для його поновлення належить до компетенції місцевого суду, до якого подана така заява. Наслідком пропуску строку для подання заяви про перегляд заочного рішення за умови відсутності поважних причин для його поновлення є залишення такої заяви без розгляду на підставі частини другоїстатті 126 ЦПК України, а не залишення її без задоволення.
Велика Палата Верховного Суду констатувала, що інститут процесуальних строків є наскрізним та міжгалузевим інститутом процесуального права, а положення глави 6«Процесуальні строки`розділу І«Загальні положення» ЦПК України застосовуються до всіх видів проваджень, на всіх стадіях цивільного судочинства, а також поширюються на процедури заочного розгляду цивільних справ, крім випадків, коли відповідними главами встановлені спеціальні правила.
Так само мають бути застосовані й загальні положення ЦПК України щодо подання та розгляду клопотань про поновлення процесуальних строків, якщо відповідною главою, присвяченою заочному розгляду, це питання прямо не врегульовано. Отже, якщо відповідач подає клопотання про поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд заочного рішення, суд повинен застосувати загальні положення ЦПК України, а саме статтю 127 цього Кодексу, у якій вказано, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними.
Причину пропуску строку можна вважати поважною, якщо вона відповідає одночасно всім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, які безпосередньо унеможливлюють чи ускладнюють можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, що виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) цю обставину підтверджено належними й допустимими засобами доказування.
З аналізу практики ЄСПЛ вбачається, що поновлення строку на оскарження судового рішення може бути обґрунтованим та вважається співвідносним та виправданим стосовно неповного забезпечення принципу правової визначеності, у випадках, якщо: 1) недотримання строків було зумовлене діями (бездіяльністю) суду попередньої інстанції, зокрема, особі не надіслано протягом строку на оскарження судового рішення копію повного тексту рішення суду попередньої інстанції (справа "Мушта проти України"); 2) пропуск строку на оскарження обумовлений особливими і непереборними обставинами суттєвого та переконливого характеру (справи "Рябих проти Росії", "Устименко проти України"); 3) відновлення строку необхідне для виправлення фундаментальних недоліків або помилок правосуддя (виправлення серйозних судових помилок) (справи "Безруков проти Росії", "Брумареску проти Румунії" (Brumarescu v. Romania)).
Право на поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення виникає саме з дати вручення копії заочного рішення.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2024 року в справі № 454/1883/22 (провадження № 14-117цс23) зазначено, що надсилання судового рішення в той чи інший спосіб учаснику справи є процесуальним обов`язком суду. Відомості про вручення (доставлення) рішення суду учаснику справи містяться у розписці про вручення, у повідомленні про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи, у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення, тощо.
Як вбачається з матеріалів справи, заочне рішення Дергачівського районного суду Харківської області було постановлено 16 червня 2025 року.
Згідно довідки про доставку електронного документу представником відповідача ОСОБА_2 вказане судове рішення було отримано 26.06.2025 року о 16.05 год.
Згідно ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Отже, останнім днем подачі заяви про перегляд заочного рішення є 16.07.2025 року, між тим із заявою про перегляд заочного рішення представник відповідача звернувся із пропуском передбаченого законом строку.

Між тим, як на підставу поновлення строку на подачу заяви про перегляд заочного рішення представник відповідача посилався на те, що відповідач є військовослужбовцем, який бере безпосередню участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, та вийти з ним на зв`язок дуже проблематично, оскільки він перебуває в зоні активних бойових дій і не має зв`язку для погодження подальших процесуальних дій, в тому числі і сплати судового збору за подачу такої заяви.
Проте, суд першої інстанції вказаним доводам представника відповідача щодо підстав пропущення строку на подачу заяви про перегляд заочного рішення в ухвалі, якою залишив вказану заяву без розгляду оцінки не надав. 
Отже, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції передчасно постановив ухвалу, згідно якої залишив без розгляду заяву про перегляд заочного рішення через відсутність підстав для поновлення строку на її подання.
Колегія суддів вважає, що, враховуючи викладене, оскаржувану ухвалу слід скасувати, а справу направити в суд першої інстанції для продовження розгляду заяви про перегляд заочного рішення.
Відповідно до положень статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала підлягає скасуванню на підставі статті 379 ЦПК України, а справа направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Оскільки постанова апеляційного суду не стосується вирішення справи по суті, підстав для розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, немає, тобто розподіл судових витрат не здійснюється.
Керуючись ст. ст.367,368,374,379,381-384 ЦПК України, колегія суддів,-
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_2 - задовольнити частково.
Ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 13 серпня 2025 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Головуючий        Н.П. Пилипчук
Судді         О.Ю. Тичкова
О.В. Маміна