Справа № 750/10711/25 
Провадження № 1-кп/750/142/26 

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2026 року       м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:
головуючого: судді       ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання    ОСОБА_2 
прокурора         ОСОБА_3 
законного представника малолітнього 
потерпілого   ОСОБА_4   
представника потерпілого      ОСОБА_5 
захисника         ОСОБА_6 
обвинуваченої        ОСОБА_7 
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Чернігові обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 12025270340001792 від 17.06.2025 відносно:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Пекурівка Городнянського району Чернігівської області, громадянки України, з двома вищими освітами, яка не одружена, має на утриманні двох малолітніх дітей ОСОБА_8 – ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 – ІНФОРМАЦІЯ_3 , тимчасово не працює, раніше не судимої, зареєстрованої та яка фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_7 , 7 червня 2025 року, приблизно о 14:05 годині, у світлий час доби, без опадів, керуючи автомобілем марки «Dodge-Dart» р.н. НОМЕР_1 , здійснювала рух по крайній лівій смузі руху горизонтальної прямої ділянки асфальтобетонного покриття проїзної частини вул. 1-ї Танкової бригади, яка має по дві смуги руху в кожному напрямку, від вул. Володимира Коваленка до проспекту Михайла Грушевського у м. Чернігів.
Наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, позначеного дорожнім знаком 5.38.1 та 5.38.2 ПДР України, а також дорожньою розміткою 1.14.1 ПДР України, розташованого поблизу будинку №8 по вул. 1-ї Танкової Бригади, перед яким по сусідній правій смузі зменшував швидкість транспортний засіб, що рухався попереду в попутному напрямку та пропускав пішохода ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який перетинав проїзну частину дороги по нерегульованому пішохідному переходу справа-наліво відносно напрямку їх руху, водій ОСОБА_7 , своєчасно не зменшила швидкість, не зупинилась перед пішохідним переходом, не переконалась, що на пішохідному переході немає пішоходів та допустила наїзд на пішохода ОСОБА_10 передньою частиною свого автомобіля.
Своїми діями водій ОСОБА_7 порушила вимоги п. 1.5; підпункт «б» п. 2.3(6); п. 18.4 «Правил дорожнього руху» України (введені в дію 01.01.2002 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001), якими передбачено: п. 1.5 «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»; п. 2.3 «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»; п. 18.4 «Якщо перед нерегульованим пішохідним переходом зменшує швидкість чи зупинився транспортний засіб, водії інших транспортних засобів, що рухаються по сусідніх смугах, повинні зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися і можуть продовжити (відновити) рух лише переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека».
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди потерпілому ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , відповідно до висновку судово-медичної експертизи №391 від 21.07.2025 спричиненні тілесні ушкодження у вигляді черепно-мозкової травми з синцем та саднами голови, підшкірною гематомою тім`яної ділянки зліва, переломами кісток склепіння черепа ліворуч, забоєм головного мозку, епідуральною гематомою в лівій тім`яній ділянці, субарахноїдальним крововиливом в лівій потиличній ділянці, котрі спричинені дією тупих твердих предметів по механізму удару та тертя і в сукупності, як єдине багатокомпонентне ушкодження, відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя. 
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_7 показала, що 17.06.2025р. близько 14 год. 05 хв. вона керувала автомобілем «Dodge-Dart» р.н. НОМЕР_1 по вул. 1 танкової бригади в м. Чернігові з «Епіцентра» і на пішохідному переході стався наїзд на потерпілого. якого вона побачила за два метри від свого автомобіля, дійсно, справа зупинився автобус, вона не зважила на це. Коли вона побачила потерпілого, загальмувала, але цього було недостатньо, рухалася зі швидкістю до 50 км/год. Коли вона зупинила автомобіль, підбігла до потерпілого, викликала «швидку медичну допомогу» та поліцію. Свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, визнала повністю, в межах пред`явленого обвинувачення, підтвердила викладене в обвинувальному акті, у вчиненому щиро розкаялась. Також обвинувачена показала, що має двох неповнолітніх дітей, яких виховує одна і з якими проживає в м. Чернігові, але вони навчаються в с. Новий Білоус, перевести їх до м. Чернігова вона не змогла, колись до цього населеного пункту ходило два автобуси, наразі транспортне сполучення утруднене, тому просила повернути їй автомобіль та не позбавляти права керування транспортними засобами, так як ще необхідно для забезпечення майже щоденного доставляння дітей на навчання та додому.
Вина ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, підтверджується також наступними доказами.
Відповідно до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 17.06.2025 та схеми місця ДТП, фототаблицями, який проведено за адресою: м. Чернігів, вул. 1-ї танкової бригади поблизу буд.№8 у м. Чернігів, проведено огляд місця ДТП. 
Відповідно до висновку експерта №СЕ-19/125-25/8714-ІТ від 24.06.2025, на момент експертного огляду, доступними методами дослідження, технічних несправностей в робочій гальмівній системі автомобіля Dodge Dart (номерний знак НОМЕР_1 ), які перебували в причинному зв`язку з описаною дорожньо-транспортною пригодою, не виявлено. На момент експертного огляду, доступними методами дослідження, технічних несправностей в системі рульового керування автомобіля Dodge Dart (номерний знак НОМЕР_1 ), які перебували в причинному зв`язку з описаною дорожньо-транспортною пригодою, не виявлено. 
Згідно протоколу огляду відеозапису від 17.06.2025, з додатком до нього, оглянуто диск під назвою «DVD-R» 4.7 GB, 16x120 min, MAR63ODFC5217068 2, з камер відеоспостереження, зокрема, нерегульований пішохідний перехід по вул.1-ї танкової бригади в м. Чернігові та зафіксовано ДТП, яка сталася 17.06.25р..
Згідно висновку експерта № СЕ-19/111-25/46467-ІТ від 28.07.2025, у дорожньо-транспортній ситуації, що досліджувалась, водій автомобіля Dodge Dart (номерний знак НОМЕР_1 ) ОСОБА_7 , в момент початку зменшення швидкості руху перед нерегульованим пішохідним переходом автобуса, який рухався попереду у сусідній смузі, мала технічну можливість зупинитися перед нерегульованим пішохідним переходом, тому водій автомобіля Dodge Dart (номерний знак НОМЕР_1 ) ОСОБА_7 мала технічну можливість запобігти наїзду на пішохода ОСОБА_10 шляхом виконання вимог пункту 18.4 Правил дорожнього руху. У дорожньо-транспортній ситуації, що досліджувалась, водій автомобіля Dodge Dart (номерний знак НОМЕР_1 ) ОСОБА_7 експертом, з технічної точки зору, вбачається невідповідність вимогам пункту 18.4 Правил дорожнього руху, які перебувають у причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди.
Згідно висновку експерта №391 від 17.07.2025-21.07.2025, 1. згідно наданої на дослідження документації у гр. ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 виявлені тілесні ушкодження у вигляді черепно-мозкової травми з синцем та саднами голови, підшкірною гематомою тім`яної ділянки зліва, переломами кісток склепіння черепа ліворуч, забоєм головного мозку, епідуральною гематомою в лівій тім`яній ділянці, субарахноїдальним крововиливом в лівій потиличній ділянці, котрі спричинені дією тупих твердих предметів по механізму удару та тертя і в сукупності, як єдине багатокомпонентне ушкодження, відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя. Також у під експертного виявлені садна тулубу, верхніх кінцівок та правого коліна, котрі виникли від дії тупих твердих предметів по механізму удару та тертя і, як усі в сукупності так і кожне окремо, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я чи незначної стійкої втрати працездатності. 2. Тілесні ушкодження, виявлені у ОСОБА_10 , могли утворитися 17.06.2025р., як на це вказано описовій частині даної постанови, в тому числі, не виключено, і в результаті дорожньо-транспортної пригоди. 
Аналізуючи в сукупності показання обвинуваченої, представника потерпілої, надані суду та перевірені в судовому засіданні докази, оцінюючи зібрані по справі докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що інкриміноване обвинуваченій ОСОБА_7 діяння повністю доведене і правильно кваліфіковане органом досудового розслідування за ч.2 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжкі тілесні ушкодження. Підстав для визнання недопустимими чи неналежними доказами наведених вище доказів суд не вбачає.
Відповідно до ст.66 КК України, обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_7 суд визнає щире каяття та активне сприяння в розкритті кримінального правопорушення, добровільне часткове відшкодування завданої моральної шкоди.
Обставинами, які відповідно до ст.67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_7 , суд визнає вчинення кримінального правопорушення щодо малолітньої дитини. 
Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченій ОСОБА_7 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином, наслідки вчиненого кримінального правопорушення; особу обвинуваченої, яка раніше не судима, до адміністративної відповідальності не притягувалась, свою вину визнала, у вчиненому щиро розкаялась, її вік, її стан здоров`я згідно наявних даних, що вона за медичною допомогою до лікаря-психіатра в центр ментального здоров`я КНП ЧОПНЛ ЧОР не зверталась, за медичною допомогою в наркологічне диспансерне відділення ЧОПНЛ не зверталась, відповідно до висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 26.06.2025, на момент огляду 17.06.2025 о 15 год. 20 хв. ОСОБА_7 була твереза, суд враховує також, що вона не заміжня, має на утриманні дітей: 2014 р.н. та 2020 р.н., їх батько ОСОБА_11 перебуває на військовій службі з 13.01.2025р., суд враховує, що обвинувачена має місце реєстрації та проживання, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують її покарання; думку законного представника малолітнього потерпілого та представника потерпілого, зокрема, щодо виду та міри можливого покарання, висновок органу пробації, відповідно до якого ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства оцінюються як середні та орган пробації вважає, що наявна можливість виправлення обвинуваченої без ізоляції від суспільства, а також у випадку прийняття судом рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням, крім обов`язків передбачених ч.1 ст.76 КК України на обвинувачену слід покласти також додаткові обов`язки, передбачені п.2 ч.3 ст.76 КК України: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, у зв`язку із чим суд вважає за необхідне призначити обвинуваченій ОСОБА_7 покарання за ч.2 ст.286 КК України у виді позбавлення волі, в межах санкції вказаної частини зазначеної статті, ближче до нижчої її межі, без застосування додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.
Також, з урахуванням тяжкості кримінального правопорушення, конкретних обставин справи, особи обвинуваченої, суд вважає за необхідне при призначенні покарання керуватися приписами ст.50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, у зв`язку із чим суд зважає на наявність можливості виправлення засудженої без відбування покарання, і прийняття рішення про звільнення її від відбування основного покарання з випробуванням, відповідно до ст.75 КК України, що є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_7 та попередження нових кримінальних правопорушень, а відтак є доцільним прийняття рішення про звільнення її від відбування основного покарання з випробуванням з покладенням обов`язків відповідно до п.п.1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України.
Законним представником потерпілого, ОСОБА_4 , заявлено цивільний позов про стягнення з обвинуваченої ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4 матеріальної шкоди у сумі 282 000 грн. 00 коп. та моральної шкоди у сумі 100 000 грн. 00 коп., а також витрат, пов`язаних із залученням адвоката, у сумі 30 000 грн. 00 коп. Даний позов підтриманий законним представником потерпілого та представником потерпілого з урахуванням сплачених обвинуваченою коштів. Обвинувачена вказаний цивільний позов визнала частково: визнала в частині моральної шкоди, але визначення її розміру залишила на розсуд суду, в частині стягнення витрат на правову допомогу поклалася на розсуд суду у вирішенні цього питання, щодо матеріальної шкоди позовні вимоги до себе не визнала, оскільки сума матеріальної шкоди заявлена в межах страхової суми і тому її має сплачувати страховик. Також, в ході судового розгляду обвинуваченою сплачено законному представнику потерпілого 17 000 грн. згідно розписки від 01.10.2025р. та 20 000 грн. згідно розписки від 26.01.2026р. в якості часткового відшкодування моральної шкоди потерпілому, а також сплачено 10 000 грн. відповідно до розписки від 19.06.2025р. на лікування потерпілого, яку вважає відшкодуванням моральної шкоди.
Враховуючи наведене вище, а також п.6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», та висновок Великої Палати Верховного Суду України відповідно до постанови від 04.07.2018 у справі №755/18006/15-ц, враховуючи також всі обставини справи та наявні у провадженні докази, суд приходить до висновку, що позов в частині стягнення матеріальної шкоди слід залишити без розгляду. В той же час пред`явлений позов підлягає задоволенню в частині стягнення моральної шкоди у сумі 100 000 грн., при цьому визначаючи суму до стягнення слід врахувати вже сплачені обвинуваченою кошти у загальній сумі 47 000 грн., також позов в частині стягнення витрат, пов`язаних із залученням адвоката підлягає задоволенню повністю, у розмірі фактично понесених витрат, у сумі 30 000 грн.. 
У провадженні наявні документально підтверджені витрати у зв`язку із залученням експерта у загальній сумі 6239 грн. 80 коп., питання про які необхідно вирішити відповідно до ч.2 ст.124 КПК України. 
Як слідує із заяви представника потерпілого від 05.02.2026р., в ній, зокрема, фактично викладено клопотання про залишення арешту, накладеного на автомобіль, належний обвинуваченій, до виконання нею грошового зобов`язання за цивільним позовом. Проте, постановою від 17.05.2025р. слідчим визнано вказаний автомобіль речовин доказом. Відповідно до ухвали слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 19.06.2025, арешт на автомобіль марки «DODGE» моделі «DART», р.н. НОМЕР_1 білого кольору, ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_2 , накладався з метою забезпечення збереження речових доказів у кримінальному провадженні. При цьому обвинуваченою вже добровільно сплачено істотну частину завданої моральної шкоди добровільно в ході судового розгляду. Отже, заявлене клопотання представника потерпілого задоволенню не підлягає.
Арешт, накладений ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 19.06.2025 на автомобіль марки «DODGE» моделі «DART», р.н. НОМЕР_1 білого кольору, ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_2 , слід скасувати.
Речовими доказами слід розпорядитися відповідно до ст.100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368, 370, 371, 374, 376 КПК України,
УХВАЛИВ:
ОСОБА_7 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначити їй покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.
На підставі ст.75 КК України звільнити засуджену  ОСОБА_7 від відбування основного покарання з випробуванням, якщо вона протягом іспитового строку в 2 (два) роки не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї обов`язки.
На підставі п.п.1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України покласти на  ОСОБА_7 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Цивільний позов законного представника потерпілого ОСОБА_4 – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь законного представника потерпілого ОСОБА_10 – ОСОБА_4 53 (п`ятдесят три тисячі) грн. 00 коп. у відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, враховуючи, що 47 000 грн. у відшкодування моральної шкоди вже сплачені обвинуваченою в ході досудового розслідування та судового розгляду. 
Стягнути з ОСОБА_7 на користь законного представника потерпілого ОСОБА_10 – ОСОБА_4 30 000 (тридцять тисяч) грн. 00 коп. у відшкодування витрат, пов`язаних із залученням адвоката.
Позов в частині вимоги про стягнення з обвинуваченої 282 000 грн. 00 коп. у відшкодування матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням – залишити без розгляду.
Стягнути з  ОСОБА_7  на користь держави 6239 (шість тисяч двісті тридцять дев`ять) гривень 80 копійок витрат на залучення експерта.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 19.06.2025 на автомобіль марки «DODGE» моделі «DART», р.н. НОМЕР_1 білого кольору, ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_7 – скасувати.
Речові докази: автомобіль марки «DODGE» моделі «DART», р.н. НОМЕР_1 білого кольору, ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_2 – повернути ОСОБА_7 за належністю.
Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Чернігова - протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя                 ОСОБА_1