ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
11 грудня 2025 року           справа №200/7321/25 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Гаврищук Т.Г., суддів Блохіна А.А., Сіваченка І.В., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Райзмана Олександра Яковича в інтересах ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2025 р. у справі №200/7321/25 (головуючий І інстанції Куденков К.О.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дій і зобов`язання вчинити певні дії,-

                                                         УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі - відповідач) в якому просив:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо нарахування і виплати ОСОБА_2 , пенсії за вислугу років, починаючи з 07.10.2009, у невстановленому законом розмірі, без проведення на загальних підставах перерахунків та індексації пенсії;
- зобов`язати Головне управління ПФУ в Донецькій області здійснити ОСОБА_2 , починаючи з 07.10.2009, перерахунки, індексацію і виплатити пенсії за вислугу років, як непрацюючому пенсіонеру та дитю війни, відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року № 2262-XII, постановам Кабінету Міністрів України: від 13.02.2008 №45 «Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону № 2262-XII», від 23.04.2012 № 355 «Про збільшення розмірів пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», від 21.02.2018 №103 «Про перерахунок пенсій особам, звільненим з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», від 14.07.2021 № 713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб», від 16.02.2022 №118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році», від 24.02.2023 №168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році», від 23.02.2024 №185 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році», від 25.02.2025 №209 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткові заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення в 2025 році», з компенсацією втрати частини доходів за затримку термінів виплати пенсії за період з 07.10.2009 по день фактичної виплати заборгованості, з виплатою заборгованості по пенсії, починаючи з 07.10.2009 по теперішній час, з урахуванням раніше виплачених сум, на вказаний позивачем банківський рахунок.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2025 року у задоволенні позову відмовлено.
Представник позивача не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти нове, яким задовольнити позов у повному обсязі.
В обґрунтування доводів зазначає, що оскільки позивач не отримував пенсію з 01.01.2008 року з вини держави, пенсія йому повинна бути виплачена в установленому законом розмірі за весь час триваючого порушення, тому, з метою ефективного судового захисту перерахунок та індексація пенсії за вислугу років повинні бути проведені з дати поновлення виплати пенсії, тобто з 07.10.2009, поза зв`язком з моментом отримання органом ПФУ довідок про розмір грошового забезпечення позивача та/або пенсійної справи позивача, оскільки Законом № 2262-51, 63, 64 Закону) не встановлено обмеження права пенсіонера на проведення перерахунку та індексації пенсії з моменту відновлення виплати пенсії.
Враховуючи період, що минув з моменту припинення виплати пенсії з вини держави, у зв`язку з виїздом за кордон (з 01.01.2008), та зміну законодавства, та з метою повного захисту порушеного права, поновлення пенсії з 07.10.2009 має бути здійснено згідно зі статтями 51, 55, 63, 64 Закону №2262-XII, з одночасним перерахунком та індексацією пенсії, на підставі документів, наявних у пенсійній справі, та довідок періодах, з компенсацією втрати частини доходів за затримку виплати пенсії за період з 07.10.2009 р. по день фактичної виплати заборгованості.
Для повного відновлення порушеного права позивача пенсія повинна бути виплачена позивачу у відповідних періодах часу в такому розмірі, який він отримував би за відсутності перерви у здійсненні пенсійних виплат, з компенсацією втрати доходу за затримку виплати пенсії.
Законом № 2262-XII на пенсіонера не покладається обов`язок надання до органу ПФУ довідок про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, якщо такий перерахунок не є індивідуальним (пов`язаним зі зміною особистих (додаткових) даних пенсіонера, що впливають на розмір пенсії), а проводиться щодо всіх пенсіонерів, через централізований механізм повідомлень та інформувань територіального органу ПФУ органами влади, на виконання рішення, прийнятого Кабінетом Міністрів України.
Висновок суду про проведення встановленим порядком індексації пенсії позивача в період з 01.03.2022 року по 31.08.2025 року на матеріалах справи не заснований.
Суд не розглянув доводи позивача у справі щодо протиправної невиплати підвищення до пенсії, як дитині війни, відповідно до закону України "Про соціальний захист дітей війни" від 18.11.2004 р. № 2195-IV.
В порушення ст.55 Закону № 2262-XII, відповідачем не нарахована і не виплачена компенсація втрати доходу за затримку строків виплати пенсії за період з 07.10.2009 року по теперішній час. Для відновлення порушеного права слід зобов`язати відповідача виплатити компенсацію втрати доходу за затримку строків виплати пенсії за період з 07.10.2009 по момент фактичної виплати заборгованості по пенсії, з урахуванням перерахунку та індексації пенсії.
Згідно з абзацом 2 частини 1 ст.382 КАС України, в адміністративних справах з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, отримання пенсійних виплат, за письмовою заявою позивача суд зобов`язує суб`єкт владних повноважень, не на користь якого прийнято судове рішення, подати звіт про виконання судового рішення.
Відповідно до ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.
Суд, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 11.04.2025 у справі №200/1574/25, яке набрало законної сили 17.07.2025, задоволено частково позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо неприйняття рішення за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 про поновлення виплати пенсії від 10 лютого 2025 року № ВЕБ-05001-Ф-С-25-024588. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області розглянути заяву ОСОБА_1 про поновлення виплати пенсії від 10 лютого 2025 року № ВЕБ-05001-Ф-С-25-024588, прийняти відповідне рішення, яким поновити позивачу з 07 жовтня 2009 року нарахування та виплату пенсії за вислугу років, призначену у відповідності до положень Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та виплатити заборгованість, що утворилась, на визначений ним банківський рахунок.
Судами у справі № 200/1574/25 установлено наступне: « ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується паспортом громадянина України для виїзду за кордон № НОМЕР_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .
Позивачу призначена пенсія за вислугу років відповідно до Положення про пенсійне забезпечення осіб офіцерського складу, прапорщиків, мічманів, військовослужбовців надстрокової служби та їх сімей, затвердженого Постановою Ради Міністрів СРСР № 986 від 10.11.1982, що підтверджується наданим до матеріалів справи посвідченням серії НОМЕР_3 .
Суд зазначає, що відповідно до наданих відповідачем витягів з пенсійної справи позивача, останній станом на дату виїзду за кордон отримував пенсію за вислугу років відповідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Разом з тим, у графі «районне/міське відділення ПФУ» наданого відповідачем витягу з пенсійної справи позивача (Додаток Д1) встановлена відмітка «не визначено», місяць останньої виплати – липень 2008.
10 лютого 2025 року позивач через свого представника звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області із заявою № ВЕБ-05001-Ф-С-25-024588 про поновлення виплати пенсії з 01.01.2008.
До заяви було додано: паспорт позивача для виїзду за кордон, пенсійне посвідчення, посвідчення ветерана війни-учасника бойових дій, РНОКПП, довіреність, лист про подання заяви про відновлення пенсії, заява про виплату пенсії або грошової допомоги, з відкриттям рахунку.
Відповідно до листа Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 28.02.2025 4972-3085/Р-02/8-0500/25 вказану заяву було розглянуто в порядку, передбаченому Законом України «Про звернення громадян».
Вказаним листом відмовлено позивачу у поновленні виплати пенсії на підставі наданих до звернення документів у зв`язку із відсутністю підстав.
Зазначено, що позивачу необхідно звернутись до сервісного центру Пенсійного фонду України за фактичним місцем проживання на підконтрольній Україні території».
До позовної заяви позивач додав розрахунок на доплату (виплату, утримання) пенсії за пенсійною справою № ФС 70597, відповідно до якого пенсійні виплати за період з жовтня 2009 року по серпень 2025 року фактично не виплачені.
З доданого до позовної заяви протоколу (пенсійна справа № ФС 70597 - Міноборони) про перерахунок пенсії позивача з 01.09.2025 випливає, що йому встановлено доплату в розмірі 2000,00 грн на підставі Постанови Кабінету Міністрів України № 713. Також проведено індексацію пенсії з урахуванням коефіцієнтів 1,14, 1,197, 1,0796, 1,115.
Також відповідачем надані протоколи (пенсійна справа № ФС 70597 - Міноборони) про перерахунок пенсії позивача з 07.10.2009 (загальна сума пенсії 1198,02 грн), з 01.07.2012 (загальна сума пенсії 1553,29 грн), з 01.01.2018 (загальна сума пенсії 2395,80 грн), з 01.07.2021 (загальна сума пенсії 4393,40 грн, з урахуванням доплати в розмірі 2000,00 грн), з 01.03.2022 (загальна сума пенсії 4631.40 грн, з урахуванням доплати в розмірі 2000,00 грн та індексації 182.32 грн), з 01.03.2023 (загальна сума пенсії 4965.30 грн, з урахуванням доплати в розмірі 2000,00 грн та індексації 182.32 грн і 292.47 грн), з 01.03.2024 (загальна сума пенсії 5528,00 грн, з урахуванням доплати в розмірі 2000,00 грн та індексації 182.32 грн, 292.47 грн і 141.46 грн), з 01.03.2025 (загальна сума пенсії 6098,00 грн, з урахуванням доплати в розмірі 2000,00 грн та індексації 182.32 грн, 292.47 грн, 141.46 грн і 220.63 грн).
Надаючи оцінку спірним правовідносинам та встановленим обставинам справи, суд керується такими мотивами.
Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, є Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 №2262-ХІІ (далі - Закон № 2262-ХІІ).
Статтею 43 Закону № 2262-ХІІ передбачено, що пенсії особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, оклади та/чи доплати за військове (спеціальне) звання, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку (доплату) за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Питання перерахунку раніше призначених пенсій регламентовано статтею 63 Закону № 2262-XII, згідно з якою перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.
Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.
Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.
Частинами 2 і 3 ст. 51 Закону № 2262-XII установлено, що перерахунок пенсій, призначених особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.
Перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Щодо доводів апелянта, що перерахунок та індексація пенсії повинні бути проведені з 07.10.2009, поза зв`язком з моментом отримання органом ПФУ довідок про розмір грошового забезпечення позивача та/або пенсійної справи позивача, суд зазначає наступне.
Кабінет Міністрів України Постановою від 13.02.2008 № 45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. № 393» затвердив Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Порядок № 45).
Зі змісту пункту 3 Порядку № 45 випливає, що на підставі списків уповноважені органи готують для перерахунку пенсії довідки про розмір грошового забезпечення кожної особи, зазначеної в списку та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України.
ПФУ та його головні управління мають право перевіряти правильність складення довідок (пункт 9 Порядку № 45).
Водночас права самостійно визначати розміри складових грошового забезпечення, що впливають на обчислення розміру пенсії при її перерахунку, ПФУ та його головні управління не мають.
Установлений Кабінетом Міністрів України порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону № 2262-XII, був обов`язковим для виконання органами державної влади, зокрема відповідачем у справі.
Отже, відповідно до Постанови № 45 на підставі списків уповноважені органи готують для перерахунку пенсії довідки про розмір грошового забезпечення кожної особи та подають їх головним управлінням ПФУ. Головні управління ПФУ здійснюють перерахунок пенсії на підставі таких довідок. Відповідач має право перевіряти правильність складення довідок щодо формального змісту, однак правом самостійно визначати складові та розмір грошового забезпечення осіб, пенсії яких підлягають перерахунку, відповідач не має.
Наведене відповідає висновкам Великої Палати Верховного Суду, які викладені в постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 240/6263/18.
За змістом правових висновків Великої Палати Верховного Суду, які викладені в постанові від 24 червня 2020 року у справі № 160/8324/19, до моменту отримання належної довідки від уповноваженого органу в пенсійного органу не виникає обов`язку з перерахунку пенсії.
Водночас, відповідно до наведених приписів Закону № 2262-ХІІ особа самостійно може подати документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, зокрема отриману від уповноваженого органу довідку про розмір грошового забезпечення.
Постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» затверджено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 1; схему тарифних розрядів за основними типовими посадами осіб офіцерського складу Збройних Сил, Національної гвардії, Державної прикордонної служби та Державної спеціальної служби транспорту згідно з додатком 2; схему тарифних розрядів за основними типовими посадами осіб офіцерського складу Управління державної охорони згідно з додатком 3; схему тарифних розрядів за основними типовими посадами осіб офіцерського складу Служби безпеки згідно з додатком 4; схему тарифних розрядів за основними типовими посадами осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту згідно з додатком 6; схему тарифних розрядів за основними типовими посадами осіб офіцерського складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації згідно з додатком 7; схему тарифних розрядів за основними типовими посадами осіб начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби згідно з додатком 8; схему тарифних розрядів за посадами осіб начальницького складу податкової міліції апарату Державної фіскальної служби згідно з додатком 9; схему тарифних розрядів за посадами осіб начальницького складу податкової міліції головних управлінь в областях, м. Києві та органу з обслуговування великих платників податків Державної фіскальної служби згідно з додатком 10; схему тарифних розрядів за посадами осіб начальницького складу податкової міліції державних податкових інспекцій Державної фіскальної служби згідно з додатком 11; тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців строкової військової служби згідно з додатком 12; схему тарифних коефіцієнтів за посадами курсантів вищих військових навчальних закладів (закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання та їх відокремлених підрозділів) та військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, закладів фахової передвищої військової освіти, закладів вищої освіти Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної служби з надзвичайних ситуацій, Державної кримінально-виконавчої служби, ліцеїстів військових ліцеїв, військово-морських ліцеїв, ліцеїв-інтернатів, ліцеїв безпекового спрямування та національно-патріотичного виховання, ліцеїв з посиленою військово-фізичною підготовкою та військово-спортивних ліцеїв з числа дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування, згідно з додатком 13; схему розмірів щомісячної надбавки до посадових окладів курсантів вищих військових навчальних закладів (закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання та їх відокремлених підрозділів) та військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, закладів фахової передвищої військової освіти, закладів вищої освіти Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної служби з надзвичайних ситуацій, Державної кримінально-виконавчої служби згідно з додатком 13-1; схему тарифних коефіцієнтів за військовим (спеціальним) званням військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 14; додаткові види грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу в розмірах згідно з додатком 15; розміри надбавки за вислугу років військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу згідно з додатком 16.
Також 21 лютого 2018 року Кабінет Міністрів України прийняв Постанову № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» (далі – Постанова № 103).
Указана Постанова № 103 не змінює порядок перерахунку пенсії. Тобто здійсненню органом Пенсійного фонду України перерахунку пенсії, призначеної на підставі Закону № 2262-ХІІ, передує отримання довідки уповноваженого органу про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.
Відповідач у відзиві на позовну заяву і в письмових поясненнях зазначив, що не отримував від уповноваженого органу довідок про грошове забезпечення для перерахунку пенсії позивача.
У позовній заяві і в письмових поясненнях позивач не вказує про наявність виданих уповноваженим органом довідок про грошове забезпечення для перерахунку його пенсії.
Отже, оскільки відповідач не отримував від уповноваженого органу або від позивача довідку про грошове забезпечення для перерахунку пенсії позивача, на момент розгляду цієї справи у ГУ ПФУ не виникли підстави для здійснення перерахунку пенсії позивачу відповідно до Постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 і Постанови № 103.
Наведене не позбавляє позивача права звернутися до уповноваженого органу (у розумінні Порядку № 45) щодо виготовлення та подання до ГУ ПФУ довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії позивачу та/або щодо отримання такої довідки та подальшого її подання до відповідача.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 23 квітня 2012 року № 355 «Про збільшення розмірів пенсій, призначених відповідно до Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб”» (далі – Постанова № 355) установлено з 1 липня 2012 р. підвищення до пенсій, призначених до зазначеної дати відповідно до Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” (далі - Закон), крім пенсій, призначених військовослужбовцям строкової служби та членам їх сімей, у розмірі 11 відсотків пенсій, обчислених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону, збільшивши його з 1 вересня 2012 р. до 23 відсотків та з 1 січня 2013 р. до 35 відсотків. Підвищення до пенсії у разі втрати годувальника встановлюється незалежно від дати її призначення, якщо такому годувальнику призначено пенсію відповідно до Закону до 1 липня 2012 року.
При цьому розміри пенсій, обчислені відповідно до Закону з урахуванням доплат до попередніх розмірів пенсій згідно з пунктом 4 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб”, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 р. №45 (Офіційний вісник України, 2008 р., № 12, ст. 301), та підвищень, передбачених абзацом першим цього пункту, не можуть перевищувати розміри пенсій, обчислені відповідно до Закону виходячи з грошового забезпечення, встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2007 р. № 1294 “Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб” (Офіційний вісник України, 2007 р., № 86, ст. 3148; 2010 р., № 9, ст. 454), за відповідними посадами військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу станом на 1 квітня 2012 року.
Міністерству оборони, Міністерству внутрішніх справ, Міністерству інфраструктури, Міністерству надзвичайних ситуацій, Службі безпеки, Службі зовнішньої розвідки, Адміністрації Державної прикордонної служби, Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державній пенітенціарній службі, Державній податковій службі, Управлінню державної охорони після набрання чинності цією постановою забезпечити оформлення та подання до органів Пенсійного фонду України довідок про розмір грошового забезпечення, визначеного відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2007 р. № 1294 “Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб” (Офіційний вісник України, 2007 р., № 86, ст. 3148; 2010 р., № 9, ст. 454) та додатків 15, 26, 31, 32, 36 і 37 до постанови Кабінету Міністрів України від 9 березня 2006 р. № 268 “Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів” (Офіційний вісник України, 2006 р., № 10, ст. 632; 2007 р., № 37, ст. 1455), станом на 1 квітня 2012 р. у порядку, встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 р. № 45 “Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб”, та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. №393” (Офіційний вісник України, 2008 р., № 12, ст. 301).
Отже перерахунок пенсії на підставі Постанови № 355 також здійснюється органом Пенсійного фонду України після отримання від уповноваженого органу довідки про розмір грошового забезпечення.
Як було зазначено, відповідач указав, що не отримував від уповноваженого органу довідок про грошове забезпечення для перерахунку пенсії позивача.
Отже, оскільки відповідач не отримував від уповноваженого органу або від позивача довідку про грошове забезпечення для перерахунку пенсії позивача згідно з Постановою № 355, на момент розгляду цієї справи у ГУ ПФУ не виникли підстави для здійснення перерахунку пенсії позивачу відповідно до цієї Постанови.
Відтак позовній вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.
Крім того, суд звертає увагу на те, що згідно з абзацом другим п. 1 Постанови № 355 установлено обмеження щодо розміру перерахованої на підставі цієї Постанови пенсії. Позивачем не наведено жодних аргументів і не надано жодних доказів, які б підтверджували наявність умов для обчислення пенсії згідно з Постановою № 355.
Пунктом 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 року № 713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» установлено, що з 1 липня 2021 р. особам, яким призначено пенсію до 1 березня 2018 р. відповідно до Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” (далі - Закон) (крім військовослужбовців строкової служби), до розмірів їх пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону станом на 1 березня 2018 р., щомісячну доплату в сумі 2000 гривень, яка враховується під час подальших підвищень розмірів пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону.
Як було зазначено, ГУ ПФУ позивачу нараховано з 01.07.2021 щомісячну доплату в сумі 2000 гривень.
Відтак позовній вимоги в цій частині також не підлягають задоволенню.

Щодо індексації пенсії, суд зазначає наступне.
Статтею 64 Закону № 2262-XII передбачено, що в разі якщо пенсії, призначені військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію згідно з цим Законом, та членам їх сімей у попередньому календарному році та до дати індексації пенсії включно у році, в якому проводиться індексація пенсій, не перераховувалися відповідно до частини четвертої статті 63 цього Закону, для забезпечення їх індексації проводиться перерахунок пенсій у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, із застосуванням коефіцієнта збільшення, що визначається відповідно до частини другої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Сума індексації враховується під час подальшого перерахунку пенсії відповідно до статті 63 цього Закону.
Відповідно до частини другої статті 42 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі – Закон № 1058-IV) для забезпечення індексації пенсії щороку з 1 березня проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.
Показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, щороку збільшується на коефіцієнт, що відповідає 50 відсоткам показника зростання споживчих цін за попередній рік та 50 відсоткам показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.
У разі відсутності дефіциту коштів Пенсійного фонду для фінансування виплати пенсій у солідарній системі розмір щорічного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, передбачений абзацом другим цієї частини, може бути збільшений, але не повинен перевищувати 100 відсотків показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.
Розмір та порядок такого збільшення визначаються у межах бюджету Пенсійного фонду за рішенням Кабінету Міністрів України з урахуванням мінімального розміру збільшення, визначеного абзацом другим цієї частини.
Кабінет Міністрів України постановою від 16 лютого 2022 року № 118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році» (далі - Постанова № 118) з 01 березня 2022 року установив, що перерахунок пенсій згідно з Порядком №124 проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,14 (пункт 1).
Кабінет Міністрів України 24 лютого 2023 року прийняв постанову № 168 (далі - Постанова № 168), пунктом 1 якої установлено, що з 01 березня 2023 року перерахунок пенсій згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 року № 124 «Питання проведення індексації пенсій у 2019 році», проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії у розмірі 1,197.
Постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2024 року № 185 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році» (далі - Постанова № 185) з 1 березня 2024 року було установлено, що перерахунок пенсій згідно з Порядком № 124 проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,0796 (пункт 1).
Також відповідно до п.1 Постанови Кабінету Міністрів України від 25 лютого 2025 р. № 209 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткові заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2025 році» установлено, що з 1 березня 2025 р. перерахунок пенсій згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 р. № 124 “Питання проведення індексації пенсій у 2019 році” (Офіційний вісник України, 2019 р., № 19, ст. 663), проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії (далі - коефіцієнт збільшення), у розмірі 1,115.
Як встановлено судами, ГУ ПФУ проведено індексацію пенсії з урахуванням коефіцієнтів 1,14 (з 01.03.2022), 1,197 (з 01.03.2023), 1,0796 (з 01.03.2024), 1,115 (з 01.03.2025).
Доводи апелянта, що проведення встановленим порядком індексації пенсії позивача в період з 01.03.2022 року по 31.08.2025 року на матеріалах справи не заснований, колегія суддів не приймає, оскільки вони спростовуються матеріалами справи, а саме протоколами за пенсійною справою ФС-70597 (Міноборони) за 01.03.2022, 01.03.2023, 01.03.2024, 01.03.2025.
Отже, позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.

Щодо доводів апелянта, що відповідачем не нарахована і не виплачена компенсація втрати доходу за затримку строків виплати пенсії за період з 07.10.2009 року по теперішній час, суд зазначає наступне.
Питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України від 19.10.2000 № 2050-III «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» (далі - Закон № 2050-III) та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 № 159 (далі - Порядок № 159).
За статтею 1 Закону № 2050-III підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).
Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші (стаття 2 Закону № 2050-III).
Відповідно до статті 3 вказаного Закону сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).
Статтею 4 Закону № 2050-III передбачено, що виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.
З метою реалізації Закону №2050-ІІІ постановою Кабінету Міністрів України 21.02.2001 №159 затверджено Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі - Порядок №159).
Пункти 1, 2 Порядку №159 аналогічні положенням Закону №2050-ІІІ та конкретизують підстави та механізм виплати компенсацій.
Абзацом 1 пункту 4 Порядку №159 визначено, що сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.
Зміст наведених норм права дає підстави стверджувати, що основною умовою для виплати громадянину компенсації, передбаченої Законом № 2050-III, є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів, у тому числі пенсії. Одночасно законодавець пов`язав виплату компенсації із виплатою заборгованості доходу, тобто і компенсація, і заборгованість по доходу провадиться в одному місяці.
Аналогічна позиція щодо застосування норм права викладена у постановах Верховного Суду від 23.03.2023 у справі № 520/2020/19 та від 25.03.2025 у справі № 400/8389/21.
У постанові від 14 травня 2025 року у справі № 160/672/24 Верховний Суд також зазначив наступне: «основними умовами для виплати суми компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії) та виплата нарахованих доходів. Виплата компенсації втрати частини доходів здійснюється в день виплати основної суми доходу.
Судами попередніх інстанцій встановлено, що основні суми доходу, нараховані на виконання судових рішення у справах № 160/8048/21, №160/11698/21, № 160/19094/22, не виплачені позивачеві, що не заперечується сторонами.
Оскільки, суми не виплачені, а компенсація втрати частини доходів відповідно до Закону № 2050-ІІІ та Порядку № 159 здійснюється в день виплати основної суми доходу, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову ОСОБА_1.
Такий висновок узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 16.11.2022 у справі № 674/22/17, від 24.07.2024 у справі № 520/2674/2020 від 31.07.2024 у справі № 480/1704/19, в яких зазначено, що основними умовами для виплати суми компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії) та виплата нарахованих доходів. Виплата компенсації втрати частини доходів здійснюється в день виплати основної суми доходу. Тобто виплата компенсації втрати частини доходів пов`язана з виплатою основної суми доходу».
У межах цієї справи, до суду не надано доказів щодо виплати заборгованості на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 11.04.2025 у справі № 200/1574/25.
Отже, на момент розгляду цієї справи, відсутні підстави для зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходів внаслідок порушення строків виплати нарахованої та невиплаченої пенсії.
Щодо протиправної невиплати підвищення до пенсії, як дитині війни, відповідно до закону України "Про соціальний захист дітей війни" від 18.11.2004 р. № 2195-IV, колегія суддів зазначає наступне.
Статтею 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни" від 18.11.2004 р. № 2195-IV дітям війни (крім тих, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, виплачується підвищення у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.
Ветеранам війни, які мають право на отримання підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачується замість пенсії, відповідно до цього Закону та Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" дане підвищення провадиться за їх вибором згідно з одним із законів.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач є отримувачем пенсії за Законом № 2262-XII та призначено підвищення до пенсії як учаснику бойових дій. 
З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що судом першої інстанції правомірно відмовлено у задоволенні позову.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків місцевого суду. 
Відповідно до положень ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

                                                             ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Райзмана Олександра Яковича в інтересах ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2025 р. у справі №200/7321/25 - залишити без задоволення.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2025 р. у справі №200/7321/25 - залишити без змін.
Повне судове рішення складено 11 грудня 2025 року. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя                                                                                                     Т.Г. Гаврищук

Судді                                                                                                                                 А.А. Блохін

                                                                                                                                     І.В. Сіваченко