ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2026 р.	Справа № 520/1817/25	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Любчич Л.В.,
Суддів: Спаскіна О.А. , Присяжнюк О.В. ,
за участю секретаря судового засідання Труфанової К.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 22.09.2025, головуючий суддя І інстанції: Рубан В.В., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, по справі № 520/1817/25
за позовом ОСОБА_1 
до  Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області   
про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі – ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області (далі – ГУ ДСНС в Харківській області, відповідач), в якому просив:
- визнати протиправним та скасувати наказ ГУ ДСНС України в Харківській області від 22.03.2022 № 140 про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби на підставі пп. 6 п. 176 Положення про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою КМУ від 11 липня 2013 р. №593 - у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту особою рядового і начальницького складу;
- визнати протиправним та скасувати наказ ГУ ДСНС України в Харківській області від 23.03.2022 №143 про звільнення ОСОБА_1 на підставі пп. 6 п. 176 Положення про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою КМУ від 11 липня 2013 р. №593 - у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту особою рядового і начальницького складу;
- поновити ОСОБА_1 з 23.03.2022 на займаній ним на час звільнення посаді водія 22 ДПРЧ 3ДПРЗ, а у разі відсутності такої, на іншій рівнозначній посаді;
- стягнути з ГУ ДСНС України в Харківській області на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 23.03.2022 по день поновлення на роботі;
- допустити до негайного виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді та стягнення з ГУ ДСНС України в Харківській області на користь ОСОБА_1 грошового забезпечення за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 22.09.2025 по справі № 520/1817/25 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано наказ ГУ ДСНС України в Харківській області від 22.03.2022 № 140 о/с про накладення дисциплінарного стягнення на старшого сержанта служби цивільного захисту ОСОБА_1 , водія 22 ДПРЧ 3ДПРЗ ГУ ДСНС у Харківській області, у вигляді звільнення зі служби.
Визнано протиправним та скасовано наказ ГУ ДСНС України в Харківській області від 23.03.2022 №143 о/с в частині звільнення старшого сержанта служби цивільного захисту ОСОБА_1 , водія 22 ДПРЧ 3ДПРЗ ГУ ДСНС у Харківській області із служби.
Поновлено старшого сержанта служби цивільного захисту ОСОБА_1 на посаду водія 22 ДПРЧ 3ДПРЗ ГУ ДСНС у Харківській області, з 24 березня 2022 року.
Зобов`язано ГУ ДСНС у Харківській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 24.03.2022 по 21.09.2025 у розмірі 528 568,02 грн. 
В іншій частині позовні вимоги залишено без задоволення. 
Рішення суду в частині поновлення на посаді ОСОБА_1 вирішено допустити до негайного виконання.
Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права та неповне з`ясування обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, просив скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 22.09.2025 та прийняти постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги, вказує, що на момент виникнення спірних правовідносин Положення про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2013 № 593, не містило підстав звільнення осіб рядового і начальницького складу із служби цивільного захисту в умовах воєнного стану, відповідно через прогалини в законодавстві не дозволяло швидко та миттєво реагувати на випадки не виходу на службу під час ведення бойових дій та несення служби. Зауважує, що відповідні зміни були внесені лише постановою Кабінету Міністрів України від 09.05.2023 № 468, якою пункт 176 Положення про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2013 № 593, викладено у редакції, якою передбачено припинення контракту та звільнення особи рядового і начальницького складу із служби цивільного захисту у зв`язку із вчиненням проступку, не сумісного з подальшим проходженням служби цивільного захисту. 
Апелянт вважає, що у спірних правовідносинах, враховуючи винятковість обставин, відповідач не міг діяти по-іншому, окрім як застосувати підпункт 6 пункту 176 Положення про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2013 № 593, як підставу для звільнення позивача, який впродовж довгого часу не з`являвся на службі. 
Стверджує, що суд першої інстанції не надав належної оцінки матеріалам службової перевірки, якими підтверджується факт умисного ухилення позивача від проходження служби цивільного захисту у період дії воєнного стану, шляхом не прибуття на службу з 25.02.2022 без поважних причин, що є порушенням п. 2, 5, 7, 12, 14 Дисциплінарного статуту служби цивільного захисту, затвердженого Законом України №1068-VI та п. 176 Положення про порядок проходження служби цивільного захисту, затвердженого постановою КМУ №593 від 11.07.2013. Такі дії, на переконання апелянта, свідчать не лише про систематичне невиконання умов контракту, а й про свідоме ухилення від виконання службових обов`язків у період дії воєнного стану, що є обтяжуючою обставиною.
Аргументи ОСОБА_1 щодо поважності причин його відсутності на службі, зокрема у зв`язку з активними бойовими діями та евакуацією членів сім`ї, вважає необґрунтованими, оскільки жодних документальних підтверджень таких обставин позивачем не надано ані під час проведення службового розслідування, ані під час судового розгляду. Також апелянт звертав увагу на те, що позивач не подавав рапортів про необхідність евакуації, не отримував дозволу на виїзд за межі місця несення служби та не підтримував зв`язок з керівництвом, що виключає можливість визнання його поведінки правомірною. 
Доводи позивача щодо відсутності в даному випадку систематичності, мотивовані тим, що раніше до нього не застосовували дисциплінарні стягнення вважає безпідставними, оскільки п.80 Дисциплінарного статуту допускає застосування крайнього заходу (звільнення) у разі проступку, несумісного з перебуванням на службі, навіть без попередніх стягнень. На думку апелянта, невихід на службу під час початку повномасштабної агресії є грубим дисциплінарним проступком, який мав систематичний характер, порушив присягу та контракт і негативно вплинув на роботу підрозділу.
З огляду на викладене, враховуючи вчинення позивачем грубого дисциплінарного проступку, що виразився у невиході на службу без поважних причин у період дії воєнного стану, апелянт вважає правомірним накладення на позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби на підставі підпункту 6 пункту 176 Положення № 593.
Крім того, просив врахувати правові висновки Верховного Суду, викладені в постановах від 14.07.2025 по справі 520/5583/22 та від 15.10.2025 по справі 520/9482/22, які стосуються аналогічної ситуації щодо залишення служби цивільного захисту особами рядового та начальницького складу в умовах воєнного стану в Україні та питання поновлення таких осіб на службі.
Позивач у відзиві на апеляційну скаргу стверджує про необґрунтованість доводів апелянта та вказує, що відповідач неправомірно ототожнив “невихід на службу” із “систематичним невиконанням умов контракту” та безпідставно застосував пп. 6 п. 176 Положення. Наголошує, що систематичність як обов`язкова ознака цієї підстави звільнення відсутня, що підтверджується матеріалами дисциплінарного провадження, якими не встановлено наявності попередніх непогашених дисциплінарних стягнень на момент видання спірних наказів. Відтак звільнення за вказаною підставою є незаконним.
Крім того, вказує, що посилання апелянта на судову практику є вибірковими та нерелевантними, так як частина наведених справ стосується інших правовідносин або не містить правових висновків Верховного Суду, тоді як усталена практика Верховного Суду у справах №814/1722/16, №560/3025/20, №340/448/19, №520/2002/23, №520/2001/23, №520/1998/23 підтверджує необхідність доведення саме систематичності порушень.
Апелянт в наданих до суду додаткових пояснень просив врахувати актуальну судову практику по аналогічним справам, що були розглянуті Верховним Судом, а саме по справі № 520/9482/22 (постанова Верховного Суду від 14.10.2025), № 520/5583/22 (постанова Верховного Суду від 14.07.2025).
Представник позивача подав до суду заяву в якій просив провести судове засідання без участі позивача та представника позивача.
Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , водій 22 ДПРЧ 3ДПРЗ, заступив на добове чергування з 23.02.2022, 24.02.2022, після зміни з добового чергування, направився до місця мешкання: АДРЕСА_1 .
24.02.2022 приблизно о 12:00 год. позивач після добового чергування направився до місця мешкання та починаючи з 25.02.2022 перестав прибувати на службу.
24 лютого 2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, Указом Президента України №64/2022, затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-IX, введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року.
24.02.2022 оголошено сигнал «Збір-аварія» (бойовий збір, тривога) та оповіщення всього особового складу Головного управління про їх негайне прибуття на місце службу у зв`язку з подіями, які відбувалися в той час (до підрозділів, де вони проходять службу), відповідно до окремого доручення від 24.02.2022 № ОД - 260 від Головного управління «Про заходи щодо підтримання рівня боєздатності (оголошення сигналу Збір-аварія).
Згідно наказу 3 ДПРЗ Головного управління від 25.02.2022 № 67 призначено службове розслідування, за фактом не виходу ОСОБА_1 на службу з 25.02.2022, на підставі рапорту керівника 3 ДПРЗ та призначено склад відповідної комісії.
Актами про невихід на службу від 25.02.2022, 02.03.2022, 14.03.2022, 21.03.2022 зафіксовано відсутність на службі ОСОБА_1 
Село Стрілече, Харківського району, Харківської області, на момент проведення службового розслідування було окупованою територією, здійснити виїзд за місцем мешкання, не мало можливостей для перевірки факту перебування позивача за місцем реєстрації, для складання відповідних актів.
Відповідно до наказу Головного управління від 01.03.2022 № 73 о/с ОСОБА_1 у зв`язку з невиходом на службу цивільного захисту припинено виплату грошового забезпечення на підставі рапорт керівника 3 ДПРЗ з 25.02.2022.
22.03.2022 наказом Головного управління за №140 ОСОБА_1 , притягнено до дисциплінарної відповідальності та накладено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту.
25.03.2022 наказом Головного управління № 149 ОСОБА_1 звільнено зі служби за пп. 6 п. 176 Положення про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2013 р. № 593 - у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту особою рядового і начальницького складу.
Вважаючи накази відповідача про застосування дисциплінарного стягнення та звільнення зі служби протиправними та необґрунтованими, а свої права порушеними, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з їх обґрунтованості, оскільки в матеріалах справи відсутні докази щодо застосовування до позивача дисциплінарних стягнень протягом останнього року служби на момент прийняття спірного наказу. У зв`язку з чим, дійшов висновку, що у спірних правовідносинах відсутня така кваліфікуюча ознака вчиненого позивачем дисциплінарного проступку як систематичність, що в свою чергу виключає застосування до позивача такого виду дисциплінарного стягнення як звільнення зі служби.
З огляду на протиправність звільнення позивача, суд вважав за необхідне поновити старшого сержанта служби цивільного захисту ОСОБА_1 на посаді водія 22 ДПРЧ 3ДПРЗ з наступного дня за днем звільнення (23.03.2022), а саме з 24.03.2022 та зобов`язати ГУ ДСНС нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 24.03.2022 по 21.09.2025 у розмірі 528 568,02 грн.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів зазначає таке.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно із частинами першою - третьою статті 101 Кодексу цивільного захисту України служба цивільного захисту - це державна служба особливого характеру, покликана забезпечувати пожежну охорону, захист населення і територій від негативного впливу надзвичайних ситуацій, запобігання і реагування на надзвичайні ситуації, ліквідацію їх наслідків у мирний час та в особливий період.
Порядок проходження громадянами України служби цивільного захисту визначається цим Кодексом та положенням про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу, що затверджується Кабінетом Міністрів України.
На рядовий і начальницький склад служби цивільного захисту поширюється дія Дисциплінарного статуту, затвердженого законом.
За правилами частини другої статті 106 Кодексу цивільного захисту України контракт припиняється (розривається), а особи рядового і начальницького складу звільняються із служби цивільного захисту: 1) у зв`язку із закінченням строку контракту; 2) за віком - у разі досягнення граничного віку перебування на службі; 3) за станом здоров`я - на підставі висновку (постанови) центральної лікарсько-експертної комісії центрального органу виконавчої влади, який забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, про непридатність або обмежену придатність до служби; 4) у зв`язку із скороченням штатів - у разі неможливості використання на службі у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів; 5) відповідно до заяви особи, яка звільняється у зв`язку із сімейними обставинами або з інших поважних причин, перелік яких встановлюється Кабінетом Міністрів України; 6) у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту особою рядового чи начальницького складу; 7) у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту керівництвом органу управління, формування чи підрозділу, навчального закладу, наукової установи, іншої організації центрального органу виконавчої влади, який забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, а також центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки; 8) у зв`язку з набранням законної сили обвинувальним вироком суду; 9) у зв`язку з призовом на строкову військову службу на підставі рішення районної (міської) призивної комісії; 10) у разі неможливості переведення на іншу посаду у зв`язку з прямим підпорядкуванням близькій особі; 10-1) у разі наявності реального чи потенційного конфлікту інтересів, який має постійний характер і не може бути врегульований в інший спосіб; 11) у зв`язку з набуттям громадянства іншої держави; 12) в інших випадках, передбачених законом.
Законом України від 05.03.2009 № 1068-VI затверджено Дисциплінарний статут служби цивільного захисту (далі - Дисциплінарний статут), який визначає сутність службової дисципліни, права та обов`язки осіб рядового і начальницького складу органів та підрозділів цивільного захисту, в тому числі слухачів і курсантів навчальних закладів центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту (далі - особи рядового і начальницького складу), щодо її додержання, види заохочення та дисциплінарних стягнень і порядок їх застосування.
Згідно з пунктами 1-3 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - це бездоганне та неухильне виконання особами рядового і начальницького складу службових обов`язків, установлених Кодексом цивільного захисту України, цим Статутом, іншими нормативно-правовими актами та контрактом про проходження служби в органах і підрозділах цивільного захисту (далі - контракт).
Службова дисципліна ґрунтується на усвідомленні особами рядового і начальницького складу своїх службових обов`язків та вірності Присязі, що складається особами рядового і начальницького складу відповідно до закону (далі - Присяга).
Службова дисципліна в органах і підрозділах цивільного захисту зобов`язує кожну особу рядового і начальницького складу під час проходження служби: виконувати вимоги Присяги, контракту, накази начальників, додержуватися цього Статуту та інших нормативно-правових актів; захищати життя, здоров`я, права та власність громадян, територію, інтереси суспільства і держави у разі виникнення надзвичайних ситуацій; бути чесним, сумлінним і дисциплінованим; стійко переносити всі труднощі та обмеження, пов`язані із службою, не шкодувати сил під час виконання поставлених завдань; постійно вдосконалювати професійну майстерність, підвищувати свій професійний рівень; додержуватися норм професійної та службової етики, не вчиняти дій, що можуть призвести до неналежного виконання службових обов`язків, бути вільним від впливу політичних партій і громадських організацій; поважати людську гідність і бути готовим у будь-який час надати допомогу людям; сприяти зміцненню службової дисципліни, виявляти повагу до начальників та старших за званням, бути ввічливим, додержуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету; зберігати державну таємницю та іншу охоронювану законом інформацію; берегти та підтримувати в належному стані передані їй у користування майно і техніку.
Порушення службової дисципліни є дисциплінарним правопорушенням (пункт 6 Дисциплінарного статуту).
За правилами пункту 8 Дисциплінарного статуту порушенням службової дисципліни є протиправне, винне (умисне чи необережне) діяння або бездіяльність особи рядового чи начальницького складу, спрямоване на недодержання вимог Присяги, зокрема на невиконання або неналежне виконання службових обов`язків, перевищення прав, порушення обмежень і заборон, установлених законодавством з питань проходження служби в органах і підрозділах цивільного захисту, чи вчинення інших дій, що ганьблять або дискредитують особу як представника служби цивільного захисту.
Згідно з пунктом 57 Дисциплінарного статуту дисциплінарні стягнення накладаються на осіб рядового і начальницького складу за порушення ними службової дисципліни.
Пунктом 68 Дисциплінарного статуту передбачено, що на осіб рядового і начальницького складу за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) звільнення зі служби у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту чи через службову невідповідність.
На осіб рядового і начальницького складу, які порушили службову дисципліну, можуть бути накладені лише визначені цим Статутом дисциплінарні стягнення, що відповідають ступеню вини особи (пункт 75 Дисциплінарного статуту).
Відповідно до пункту 80 Дисциплінарного статуту звільнення осіб рядового і начальницького складу зі служби у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту або через службову невідповідність є крайнім заходом дисциплінарного впливу і може застосовуватися у разі, якщо раніше вжиті заходи дисциплінарного впливу не дали позитивних результатів або якщо вчинене дисциплінарне правопорушення не сумісне з перебуванням на службі цивільного захисту.
За приписами пункту 83 Дисциплінарного статуту прийняттю начальником рішення про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення за суттєвий грубий дисциплінарний проступок може передувати службове розслідування, яке призначається виданим наказом начальника з метою з`ясування всіх обставин, а також уточнення причин і умов, що призвели до вчинення дисциплінарного правопорушення, встановлення ступеня тяжкості правопорушення та розміру заподіяної шкоди.
Згідно з пунктом 29 Положення про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2013 № 593 (далі - Положення № 593) особи рядового і начальницького складу можуть бути заохочені або притягнуті до дисциплінарної відповідальності у порядку, передбаченому Дисциплінарним статутом служби цивільного захисту.
Відповідно до пункту 176 Положення № 593 контракт про проходження служби цивільного захисту припиняється (розривається), а особи рядового і начальницького складу звільняються із служби цивільного захисту: 1) у зв`язку із закінченням строку контракту, про що особи рядового і начальницького складу попереджаються за два тижні; 2) за віком - у разі досягнення граничного віку перебування на службі, про що особи рядового і начальницького складу попереджаються за два тижні; 3) за станом здоров`я - на підставі висновку центральної лікарсько-експертної комісії ДСНС про непридатність або обмежену придатність до служби; 4) у зв`язку із скороченням штатів - у разі неможливості використання на службі у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційно-штатних заходів, про що особи рядового і начальницького складу попереджаються за два місяці; 5) відповідно до заяви особи, яка звільняється у зв`язку із сімейними обставинами або з інших поважних причин, перелік яких встановлюється Кабінетом Міністрів України; 6) у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту особою рядового і начальницького складу; 7) у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту керівництвом відповідного органу чи підрозділу цивільного захисту; 8) у зв`язку з набранням законної сили обвинувальним вироком суду; 9) у зв`язку з призовом на строкову військову службу на підставі рішення районної (міської) призовної комісії; 10) у разі неможливості переведення на іншу посаду у зв`язку з прямим підпорядкуванням близькій особі; 10-1) у разі наявності реального чи потенційного конфлікту інтересів, який має постійний характер і не може бути врегульований в інший спосіб; 11) у зв`язку з набуттям громадянства іноземної держави; 12) в інших випадках, передбачених законом.
З аналізу наведених норм слідує, що службова дисципліна полягає у виконанні (дотриманні) особами рядового і начальницького складу законодавчих та підзаконних актів із питань службової діяльності та бездоганному і неухильному додержанні порядку і правил, що такими нормативно-правовими актами передбачені.
Службова дисципліна зобов`язує особу рядового і начальницького складу під час проходження служби виконувати вимоги Присяги, контракту, накази начальників, додержуватися Дисциплінарного статуту та захищати життя, здоров`я, права та власність громадян, територію, інтереси суспільства і держави у разі виникнення надзвичайних ситуацій.
Як зазначалось вище, спірні правовідносини у цій справі виникли у зв`язку з тим, що позивача, який проходив службу цивільного захисту на посаді на посаді водія 22 ДПРЧ 3ДПРЗ ГУ ДСНС у Харківській області, наказом від 23.03.2022 звільнено у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, в основу мотивів застосування якого покладено те, що після початку повномасштабного вторгнення рф в Україну та введення в державі воєнного стану позивач на до підрозділу за сигналом «ТРИВОГА.ЗБІР» не прибув, на службу не вийшов, керівництво про своє місцезнаходження та переміщення не повідомив, що розцінено відповідачем як грубе порушення службової дисципліни, що є достатньо вагомим для застосування до позивача дисциплінарного стягнення - звільнення зі служби у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту.
Факт відсутності позивача на службі в період з 25.02.2022 по 21.03.2022 у цій справі не є спірним.
Обґрунтовуючи протиправність спірних наказів, позивач стверджує про неможливість звільнення його за підпунктом 6 пункту 176 Положення № 593 (у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту), оскільки протягом останнього року служби на позивача дисциплінарні стягнення не накладалися.
Надаючи оцінку наведеним доводам, колегія суддів зазначає наступне.
Так, Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженим Законом України №2102-IX, введено в Україні воєнний стан з 05 год 30 хв 24.02.2022 строком на 30 діб (у подальшому воєнний стан було продовжено).
Статтею 2 Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 Військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, Командуванню об`єднаних сил Збройних Сил України, командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування постановлено запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.
У статті 5 Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 Державній службі України з надзвичайних ситуацій визначено невідкладно разом з обласними, Київською міською державними адміністраціями, іншими державними органами, установами, підприємствами, організаціями всіх форм власності привести єдину державну систему цивільного захисту, її функціональні та територіальні підсистеми у готовність до виконання завдань за призначенням в особливий період.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
Як вже зазначалося, службова дисципліна ґрунтується на усвідомленні особами рядового і начальницького складу своїх службових обов`язків та вірності Присязі, що складається особами рядового і начальницького складу відповідно до закону.
Стаття 108 Кодексу цивільного захисту України містить текст присяги служби цивільного захисту:
«Я, громадянин України (прізвище, ім`я та по батькові), вступаючи на службу цивільного захисту, складаю Присягу та урочисто клянуся завжди залишатися відданим Українському народові, неухильно дотримуватися Конституції та законів України, бути чесним, сумлінним і дисциплінованим.
Присягаю з високою відповідальністю виконувати свій службовий обов`язок, вимоги статутів і наказів, постійно вдосконалювати професійну майстерність та всіляко сприяти зміцненню авторитету служби цивільного захисту.
Клянуся мужньо і рішуче захищати життя та здоров`я громадян, майно України, її навколишнє природне середовище від надзвичайних ситуацій.
Якщо я порушу цю Присягу, готовий нести відповідальність згідно із законами України».
Колегія суддів зауважує, що запровадження воєнного стану в Україні суттєво вплинуло на всі сфери суспільного життя, зокрема і на функціонування органу Державної служби України з надзвичайних ситуацій.
В умовах воєнного стану, з огляду на специфіку проходження служби цивільного захисту, дотримання особами рядового і начальницького складу вимог Дисциплінарного статуту є їх обов`язком. Поняття «службова дисципліна» включає у себе і обов`язок дотримуватися Присяги служби цивільного захисту.
Порушення особою рядового і начальницького складу службової дисципліни є підставою для накладення на таку особу дисциплінарного стягнення.
Як зазначалось вище, невихід позивача на службу без поважних причин протягом періоду з 25.02.2022 по 21.03.2022 кваліфіковано відповідачем як грубе порушення службової дисципліни.
Відповідно до пункту 58 Дисциплінарного статуту служби цивільного захисту грубим дисциплінарним проступком, зокрема, визнається невихід на службу без поважних причин. Згідно з пунктом 80 цього Статуту звільнення осіб рядового і начальницького складу зі служби є крайнім заходом дисциплінарного впливу та може застосовуватися, зокрема, у разі, якщо вчинене дисциплінарне правопорушення є несумісним з перебуванням на службі цивільного захисту.
Матеріалами справи підтверджено неодноразову відсутність позивача на службі у період з 25.02.2022 по 21.03.2022, що зафіксовано відповідними актами. Така поведінка має триваючий характер та свідчить про систематичне невиконання позивачем умов контракту, оскільки протягом тривалого часу ним не забезпечувалося виконання покладених службових обов`язків в умовах дії воєнного стану.
За таких обставин колегія суддів доходить висновку, що відповідач, врахувавши характер і тривалість допущеного дисциплінарного проступку, правомірно застосував до позивача дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби на підставі підпункту 6 пункту 176 Положення про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2013 №593.
Наведений висновок суду апеляційної інстанції узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах Верховного Суду від 14.07.2025 по справі № 520/5583/22 та від 14.10.2025 по справі № 520/9482/22.
Враховуючи викладене, висновок суду першої інстанції щодо протиправності застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби на підставі підпункту 6 пункту 176 Положення №593 є помилковим та таким, що ґрунтується на неправильному застосуванні норм матеріального права.
Висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 23.11.2020 у справі № 814/1722/16 та від 10.06.2021 у справі № 560/3025/20, на які посилається суд першої інстанції не є релевантними до спірних правовідносин, так як за обставинами цієї справи позивачем вчинено грубий дисциплінарний проступок у період дії воєнного стану, в той час як у справах № 814/1722/16, № 560/3025/20 установлено вчинення особами рядового і начальницького складу порушення службової дисципліни відмінної від вчиненого проступку у цій справі та у мирний час.
Посилання позивача на незаконність притягнення його до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби за підпунктом 6 пункту 176 Положення №593 колегія суддів вважає необґрунтованими з вище зазначених підстав.
Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 315 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Відповідно до пунктів 1, 4 частини 1 статті 317 КАС України неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи та неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права є підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення.
З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, та неправильно застосовано норми матеріального права, що призвело до помилкових висновків про наявність підстав для задоволення позову, у зв`язку з чим оскаржуване рішення підлягає скасуванню з ухваленням нової постанови про відмову в задоволенні позовних вимог.
Керуючись ч. 4 ст. 229, ч. 4 ст. 241, ст. ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 326-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області задовольнити.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 22 вересня 2025 року по справі №520/1817/25 скасувати.
Ухвалити постанову, якою у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 		Л.В. Любчич	
Судді	   	О.А. Спаскін   О.В. Присяжнюк   	
Повний текст постанови складено 02.02.2026 року