Справа № 303/1194/25

П О С Т А Н О В А
Іменем України

31 грудня 2025 року м. Ужгород

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Закарпатського апеляційного суду в складі:
головуючого - Собослоя Г.Г.,
суддів: Джуги С.Д., Кожух О.А.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження за правилами письмового провадження, без проведення судового засідання, апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 27 березня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення суми індексації аліментів ,-
В С Т А Н О В И Л А :
У лютому 2025 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення суми індексації аліментів, мотивуючи тим, що рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 19.10.2020 року (справа № 303/4283/20) з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання доньки у розмірі 2000,00 грн., щомісячно, починаючи з 05.08.2020 року. Зазначена сума аліментів належно сплачується ОСОБА_3 через органи державної виконавчої служби. За зверненням ОСОБА_2 органами державної виконавчої служби з 15.01.2025 року було проведено індексацію аліментів. Водночас, за попередній період з серпня 2020 року по грудень 2024 року індексація аліментів проведена не була, а тому така сума може бути стягнута тільки в судовому порядку. Таким чином просить стягнути з відповідача суму індексації аліментів у розмірі 31972,00 грн.
У відзиві на позовну заяву зазначено, що індексація аліментів, визначених судом у твердій грошовій сумі, проводиться лише у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлено в розмірі 103 відсотки. Також зазначає, розрахунок позивачки не відповідає вимогам закону та підзаконних актів, в розрахунку не наведено конкретних арифметичних операцій, які позивач виконала, визначаючи суму індексації. Крім того, відділ державної виконавчої служби надав свій розрахунок заборгованості по аліментах з індексацією за період з 05.08.2020 року по 31.12.2024 року. Вказану заборгованість відповідачем погашено. Зважаючи на це, просить відмовити у задоволенні позову.
У відповіді на відзив позивачка вказує на те, що у розрахунку заборгованості від 15.01.2025 року зазначена сума становить собою поточний розмір індексації на яку підлягала збільшенню щомісячна сума аліментів, починаючи з січня 2025 року, а не весь період стягнення аліментів. До того ж відповідно до ч. 2 ст. 184 СК України індексація розміру аліментів за попередній період може бути здійснена лише судом. Крім того, розрахунок розміру суми індексації аліментів є арифметично правильним, здійснений програмними засобами офіційного бухгалтерського веб-сервісу підрахунку інфляції.
Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 27 березня 2025 року у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення суми індексації аліментів відмовлено.
Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції адвокат Євдокимов Д.А. в інтересах ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, у якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та постановити по справі нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що оскаржуване рішення є незаконним, необґрунтованим та таким, що ухвалене із неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права. Вказує, що судом першої інстанції було неправильно розтлумачено закон і не застосовано норми закону. При цьому, суд протиправно погодився з безпідставними твердженнями відповідача про те, що сума 1394 грн 09 коп, відповідно до розрахунку органів державної виконавчої служби була загально (сукупною) сумою індексації аліментів за весь період з серпня 2020 року по грудень 2024 року, оскільки як чітко вбачається з відповідного розрахунку заборгованості від 15.01.2025 при тому що зазначена сума становила собою поточний розмір індексації, на яку підлягала збільшенню щомісячна сума аліментів, починаючи з січня 2025. Вважає, що суд першої інстанції переплутав різні типи та механізми індексації, а саме індексацію поточної суми аліментів до сплати, тобто новий розмір щомісячної суми аліментів з урахуванням індексації станом на момент звернення до виконавчої служби, та (2) стягнення всіх попередніх сум такої індексації за минулі періоди, тобто тих сум, на які поступово, наростаючим підсумком, щорічно зростала б щомісячна сума аліментів у минулому за весь період їх стягнення. Стягнення саме таких сум індексації чітко передбачено законом, а алгоритм їхнього підрахунку наведений у постанові Верховного Суду від 31.08.2022 у справі № 686/5088/20.
Відзиву на апеляційну скаргу відповідач не подавав.
Згідно з ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Враховуючи викладене, розгляд даної справи здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Статтею 129-1 Конституції України гарантовано, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Основними засадами судочинства є обов`язковість судового рішення (стаття 129 Конституції України).
Зазначене конституційне положення конкретизовано у частині першій статті 18 ЦПК України, згідно з якою судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Виконання судового рішення відповідно до змісту Рішення Конституційного Суду України від 26 червня 2013 року № 5-рп/2013 у справі № 1-7/2013 є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.
Згідно зі статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. 
Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Статтею 19 Конституції України закріплено обов`язок органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частин першої, другої, четвертої статті 71 Закону України «Про виконавче провадження», у редакції, яка набрала чинності з 25 вересня 2020 року, порядок стягнення аліментів визначається законом. Виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України.
Індексація розміру аліментів, визначеного у твердій грошовій сумі, проводиться, якщо інше не передбачено у виконавчому документі чи у договорі між батьками про сплату аліментів на дитину, виконавцем у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку. Індексація розміру аліментів проводиться щороку, починаючи з другого року після визначення розміру аліментів.
Виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця, а також проводити індексацію розміру аліментів відповідно до частини першої цієї статті. Виконавець зобов`язаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику у разі: 1) надходження виконавчого документа на виконання від стягувача; 2) подання заяви стягувачем або боржником; 3) надіслання постанови на підприємство, в установу, організацію, до фізичної особи-підприємця, фізичної особи, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію чи інші доходи; 4) надіслання виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; 5) закінчення виконавчого провадження.
Зазначені положення кореспондуються з частиною другою статті 184 СК України, в редакції Закону № 2475-VIII від 03 липня 2018 року, який набрав чинності з 28 серпня 2018 року, згідно з якою розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.
З аналізу зазначених положень законодавства вбачається, що з 25 вересня 2020 був встановлений обов`язок виконавця здійснювати індексацію розміру аліментів. За інший період сума індексації підлягає стягненню на підставі судового рішення.
Таким чином, з вересня 2020 року саме до повноважень та, відповідно, обов`язків виконавця належить проводити індексацію розміру аліментів.
Аналогічна висновок зроблений Верховним Судом у постанові від 25.12.2024 року (справа № 369/4283/24).
Відповідно до ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
Судом встановлено, що рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 19 жовтня 2020 року у справі № 303/4283/20 з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання доньки у розмірі 2000,00 грн., щомісячно, починаючи з 05 серпня 2020 року.
Листом Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області № Є-10/15.4-12/5/2 від 22.01.2025 представника позивача повідомлено про те, що сума індексації за період з 05.08.2020 року по 31.12.2024 року становить 1394,09 грн.
З розрахунку заборгованості по аліментах з індексацією № 63606472 від 15.01.2025 року, зробленого Свалявським відділом ДВС у Мукачівському району Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції встановлено, що такий розрахунок проведено за період з 05.08.2020 року по 31.12.2024 року, сума індексації становить 1394,09 грн.
Предметом позову є вимога позивача спрямована до відповідача про стягнення суми індексації аліментів за період з 05.08.2020 року по 31.12.2024 року у розмірі 31972,00 грн.
По своїй суті, спірні правовідносини стосуються виконання судового рішення про стягнення аліментів, зокрема проведення державним виконавцем індексації розміру стягнутих з боржника сум.
Щодо позовних вимог за період з 05.08.2020 по 24.09.2020, суд зазначає, що хоча пред`явлення позову до боржника у цей проміжок часу було законодавчо допустимим, проте згідно з пунктами 1-1, 2 Порядку № 1078, за умови обрання серпня 2020 року базовим місяцем, індекс споживчих цін не перевищив поріг індексації (103%), у зв`язку з чим сума індексації фактично дорівнює нулю.
Водночас, вимоги про стягнення індексації за період з 25.09.2020 по грудень 2024 року не підлягають задоволенню з огляду на обрання позивачем неналежного способу захисту. З набранням чинності Законом № 797-IX, положеннями ч. 1 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» та ч. 2 ст. 184 Сімейного кодексу України обов`язок щодо обчислення та нарахування індексації аліментів у твердій грошовій сумі покладено виключно на державного (приватного) виконавця.
Оскільки на момент звернення з позовом судом встановлено наявність актуального розрахунку заборгованості, складеного виконавцем у 2025 році, будь-яка незгода позивача з обчисленими сумами індексації має вирішуватися шляхом оскарження дій або бездіяльності виконавця у порядку судового контролю за виконанням рішення (ст. 447 ЦПК України), а не шляхом ініціювання нового спору проти боржника. Задоволення позову за період, у якому індексація є прямим обов`язком виконавця, призведе до порушення принципу правової визначеності та створить ризик подвійного стягнення однієї і тієї ж заборгованості, що є неприпустимим
Таким чином суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що, позивач, не погоджуючись з розрахунком заборгованості по аліментах з індексацією, мав би оскаржити дії чи бездіяльність виконавця у відповідний процесуальний спосіб.
Доводи апеляційної скарги зазначених висновків суду першої інстанції не спростовує, є безпідставними, оскільки вони не ґрунтуються на положеннях закону і фактичних обставинах справи та не спростовують правильність висновків суду першої інстанції.
Судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, що відповідно до статті 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін.
Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, ст. 375, ст. ст. 381 - 384, 389 ЦПК України, колегія суддів 
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 - залишити без задоволення. 
Рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 27 березня 2025 року залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови суду складено 31 грудня 2025 року.
Головуючий:
Судді: