ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ  ІМЕНЕМ УКРАЇНИ	

28 січня 2026 року 	Справа № 160/32881/25  	
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Рябчук О.С.
при секретарі Калалб Т.В.
за участі:
представника позивача Соколова Д.І.
представника відповідача Орлянської М.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЛТЕКС» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

УСТАНОВИВ:

17.11.2025 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЛТЕКС» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, в якому позивач просить:
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 05.08.2025 р. №0449280702 в частині збільшення грошового зобов`язання з податку на додану вартість в сумі 8 391 881,00 грн. та застосування штрафної санкції в сумі 2 097 970,25 грн.;
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 27.10.2025 р. №0588900702 в частині застосування штрафних санкцій до ТОВ «БІЛТЕКС» за нескладання та нереєстрацію податкових накладних в ЄПРН в частині операцій, які не є господарською діяльністю ТОВ «БІЛТЕКС» в сумі 47 600,00 грн.
В обґрунтування позовної заяви позивач зазначив наступне.
1. Щодо неправомірності висновків акта перевірки у частині списання сировини тканини 52% поліестер 48% бавовна полотняного переплетіння без підтверджуючих первинних документів, що засвідчують фактичне використання матеріалів у процесі господарської діяльності підприємства.
ТОВ «БІЛТЕКС» та ТОВ «МІЛІТЕНТ», ТОВ «СІВЕРТЕКС» було погоджено використання додаткового слою тканини в утеплювачі, і таке використання повністю відповідає ТУ У 13.9-39076229-002:2016 або ТУ У 13.2-40752240-002. Виробництво внутрішніх наметів УСБ та УСТ здійснювалося ТОВ «ТЕКС-ГРУП» на підставі договору №1-ТЕК від 01.02.2016, укладеного з ТОВ «БІЛТЕКС». Згідно з умовами цього договору ТОВ «БІЛТЕКС» надавало замовлення на виготовлення продукції, які були пред`явлені під час перевірки. Пошив продукції здійснювався відповідно до погоджених специфікацій на пошив продукції, якими було передбачено використання тканини "52% поліестер 48% бавовна". Всі первинні документи фінансово-господарської діяльності були надані під час перевірки в повному обсязі.
Таким чином, вибір тканини 52% поліестер 48% бавовна був результатом договірної свободи сторін, і податковий орган не має права оцінювати доцільність такого вибору, оскільки це виходить за межі його компетенції. Додатково слід зауважити, що вибір конкретного матеріалу, включно з тканинами підвищеної якості, є реалізацією права сторін на договірну свободу, передбачену цивільним законодавством, і не підлягає оцінці з боку перевіряючих з точки зору доцільності.
2. Щодо безпідставного висновку акту перевірки про встановлення понаднормативного списання сировини (спанбонд/флізелін, слімтекс, нитки) на загальну суму 4 819 287,34 грн., на підставі нібито аналізу виробничих документів, які не подавались ТОВ «БІЛТЕКС» і не створювались ним як замовником робіт.
В порушення норм, встановлених Порядком 727, перевіряючими в акті перевірки не зазначено конкретні первинні документи, регістри податкового чи бухгалтерського обліку, на підставі яких зроблено висновки про «понаднормативне списання сировини» в сумі 4 819 287,34 грн. В акті перевірки також відсутнє посилання на норми витрат сировини, затверджені у встановленому порядку, які могли б підтверджувати перевищення, що вважається «понаднормативним».
Також, в акті перевірки безпідставно зазначено про аналіз «калькуляцій» та «карт розкрою», за результатами якого нібито встановлено понаднормове списання сировини. ТОВ «БІЛТЕКС» жодних калькуляцій чи карт розкрою для перевірки не подавало, оскільки такі документи взагалі відсутні у ТОВ «БІЛТЕКС». Це логічно, адже підприємство не є безпосереднім виробником продукції (внутрішніх наметів УСБ та УСТ). Згідно з наданими документами, виготовлення цих наметів здійснювалося підрядником – ТОВ «ТЕКС-ГРУП» за відповідним договором. Усі технологічні розрахунки й документація (у тому числі норми витрат матеріалів, карти розкрою тощо) розробляються саме виробником продукції та відображаються у його внутрішніх документах.
В акті перевірки зазначено, що ТОВ “БІЛТЕКС” не надано відомості по встановлених на підприємстві норм списання витрат на виробництво, норм виходу готової продукції, норм залишків та відходів, а також технологічно неминучих і затверджених втрат.
Виробництво внутрішніх наметів УСБ та УСТ за замовленням ТОВ «БІЛТЕКС» здійснювало Товариство з обмеженою відповідальністю «ТЕКС-ГРУП» на підставі договору №1-ТЕК від 01.02.2016 р.
ТОВ «БІЛТЕКС» не є виробником зазначеної продукції, а тільки замовником, а тому жодних норм списання витрат на виробництво, норм виходу готової продукції, норм залишків та відходів, а також технологічно неминучих і затверджених втрат ТОВ «БІЛТЕКС» не може встановлювати. Всі необхідні документи, що підтверджують законність і реальність списання матеріалів надані до перевірки.
3. Щодо податкового повідомлення рішення від 27.10.2025 р. №0588900702 в частині нарахування штрафних санкцій за нескладання та нереєстрацію податкових накладних в ЄПРН в частині операцій, які не є господарською діяльністю ТОВ «БІЛТЕКС» в сумі 47 600,00 грн.
Оскільки доводи ГУ ДПС у Дніпропетровській області щодо неправомірного та понаднормативного списання сировини є безпідставними та спростовані вищенаведеним, то відповідно у ТОВ «БІЛТЕКС» і не виникло обов`язку щодо виписки та реєстрації таких податкових накладних.
Враховуючи викладене, податкові повідомлення рішення є протиправними та підлягають скасуванню.
Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями зазначена справа розподілена судді О.С. Рябчук.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.11.2025 р. відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження.
Цією ж ухвалою відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії цієї ухвали, разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача.
02.12.2025 р. від відповідача надійшов відзив на адміністративний позов, в якому відповідач проти позовних вимог заперечував, просив в задоволенні позову відмовити. В обґрунтування своєї позиції зазначив наступне.
1. Щодо підстав винесення контролюючим органом ППР від 05.08.2025 р. № 0449280702, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість з вироблених в Україні товарів (робіт/послуг).
У перевіряємому періоді ТОВ «БІЛТЕКС» було реалізовано на адресу покупців: ТОВ «СІВЕРТЕКС» (код 39076229) та ТОВ «МІЛІТЕНТ» (код 45607159) намети внутрішні УСТ (уніфіковані санітарно технічні) та УСБ (уніфіковані санітарно барачні) за договорами поставки від 16.08.2022 №БТ-2646 та від 18.03.2024 №БТ-6200, які мають ідентичні один одному умови.
Згідно наданих до перевірки Специфікацій на виготовлення одиниці намету внутрішнього (як УСБ-56/2005 так і УСТ-56/2015) використано матеріали: спанбонд (флизелин) у два шари, утеплювач (слимтекс) – один шар та тканина 52% поліестер / 48% бавовна полотняного переплетіння у два шари.
Вищезазначеними Технічними умовами для утеплювача наметів УСБ та УСТ взагалі не передбачено використання тканини 52% поліестер 48% бавовна полотняного переплетіння (або ідентичної за властивостями).
Також, перевіркою не встановлена наявність у ТОВ «БІЛТЕКС» підтверджуючих документів (як то, але не виключно, результати випробувань розривних навантажень тощо) щодо необхідності використання тканини 52% поліестер / 48% бавовна полотняного переплетіння (або ідентичної за властивостями) для виробництва внутрішніх наметів, що реалізовано в подальшому на адресу ТОВ «СІВЕРТЕКС» та ТОВ «МІЛІТЕНТ».
2. Контролюючим органом у ході перевірки було встановлено, що при виробництві
внутрішніх наметів УСБ (уніфіковані санітарно барачні) та УСТ (уніфіковані санітарно технічні) використано (списано) також, сировину: спанбонд/флізелін, слімтекс, нитки.
Аналізом наданих до перевірки калькуляцій, нарядів на передачу матеріалів у виробництво (на переробку), карт крою, ТУ У 13.9-39076229-002, ТУ У 41.0-39076229-001 встановлено понаднормативне списання сировини: спанбонд/флізелін, слімтекс, нитки загальним обсягом 4 819 287,34 грн.
Розрахунок наведено в акті перевірки.
ТОВ «БІЛТЕКС» не підтверджено використання у господарській діяльності матеріалів: Спанбонд/флізелін пл 40 ш.1,6 у кількості 191 154,26 м, Слімтекс 150 ш.1,6 у кількості 95 442,49 м, ниток у кількості 2 945 166,5 м. загальним обсягом 4 819 287,34 грн.
3. Перевіркою встановлено, що податкові зобов`язання з ПДВ у сумі 963 857 грн. по списаних зазначених ТМЦ ТОВ «БІЛТЕКС» не нараховано. Податкові накладні не виписано та не зареєстровано в ЄРПН.
У зв`язку із вищенаведеним, на порушення п.189.1 ст.189, п.198.5 ст.198 Податкового кодексу України, внаслідок ненарахування податкових зобов`язань по списаних ТМЦ (тканина), ТОВ «БІЛТЕКС» занижено показники у рядку 4.1 (колонка Б) та, як слідство, показник 9 (колонка Б) Декларацій з ПДВ у сумі 963 857 грн.
Крім того, перевіркою встановлено, що в порушення п.201.1, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України ТОВ «БІЛТЕКС» не здійснено реєстрацію податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних (відсутня реєстрація) в Єдиному реєстрі податкових накладних, внаслідок наведених вище порушень.
05.12.2025 р. позивачем надано відповідь на відзив, в якій зазначено про безпідставність доводів відповідача, викладених у відзиві.
09.12.2025 р. відповідачем надано заперечення проти відповіді на відзив, в якій зазначено про правомірність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.
В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив задовольнити позов в повному обсязі. В обґрунтування позовних вимог навів доводи, вказані в позовній заяві та відповіді на відзив.
В судовому засіданні представник відповідача проти позовних вимог заперечувала, просила в задоволенні позову відмовити. В обґрунтування своєї позиції навела твердження, зазначені у відзиві та запереченнях проти відповіді на відзив.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, суд встановив такі обставини.
Товариство з обмеженою відповідальністю «БІЛТЕКС» є юридичною особою, яка зареєстрована 26.02.2013 року, номер запису про державну реєстрацію 12241020000056784.
На підставі наказу від 05.05.2025 №2950-п «Про проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ «БІЛТЕКС» Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ «БІЛТЕКС».
За результатами перевірки було складено Акт від 17 червня 2025 року №2717/04-36-07-02/38598848 «Про результати документальної планової виїзної перевірки ТОВ «БІЛТЕКС» (код ЄДРПОУ 38598848).
В акті перевірки встановлено, зокрема, наступні порушення, допущені ТОВ «БІЛТЕКС»:
- п. 7 П(С)БО 15 «Дохід», п. 5, п. 7 П(С)БО №16 «Витрати», п. 44.1, п. 44.2 ст. 44, пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, пп. 140.5.11 п. 140.5 ст. 140 Податкового кодексу України в результаті чого занижено податок на прибуток в періоді, що перевірявся, у загальній сумі 3 163 706,00 грн.;
- п. 188.1 ст. 188, п. 189.1, ст. 189, п. 198.5 ст. 198 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість в періоді, що перевірявся, на загальну суму 8 433 111 грн.;
- п. 201.1 ст. 201, абз. 4 пп. 201.10 ст. 201, п.120-1 ст. 120-1 Податкового кодексу України в частині нездійснення ТОВ «БІЛТЕКС» реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних; штрафна санкція складає 5 відсотків обсягу постачання (без податку на додану вартість), але не більше 3 400,00 грн.;
- п. 201.1 та п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, в результаті чого підприємством не складено та не зареєстровано податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних, що тягне за собою накладення штрафу у розмірі 50% від суми податкових зобов`язань з ПДВ.
Порушення законодавства позивачем обґрунтовано в акті перевірки наступним.
1. Щодо списання сировини тканини 52% поліестер 48% бавовна полотняного переплетіння без підтверджуючих первинних документів, що засвідчують фактичне використання матеріалів у процесі господарської діяльності підприємства.
У перевіряємому періоді ТОВ «БІЛТЕКС» було реалізовано на адресу покупців: ТОВ «СІВЕРТЕКС» (код 39076229) та ТОВ «МІЛІТЕНТ» (код 45607159) намети внутрішні УСТ (уніфіковані санітарно технічні) та УСБ (уніфіковані санітарно барачні) за договорами поставки від 16.08.2022 №БТ-2646 та від 18.03.2024 №БТ-6200.
Згідно наданих до перевірки Специфікацій на виготовлення одиниці намету внутрішнього (як УСБ-56/2005 так і УСТ-56/2015) використано матеріали: спанбонд (флизелин) у два шари, утеплювач (слимтекс) – один шар та тканина 52% поліестер / 48% бавовна полотняного переплетіння у два шари.
Передачу підряднику – ТОВ «ТЕКС-ГРУП» у переробку матеріалу: тканина 52% поліестер / 48% бавовна полотняного переплетіння (або тотожного за властивостями) підтверджено наданими до перевірки: нарядами на передачу матеріалів у переробку та звітами про перероблену сировину.
Вищезазначеними Технічними умовами для утеплювача наметів УСБ та УСТ взагалі не передбачено використання тканини 52% поліестер 48% бавовна полотняного переплетіння (або ідентичної за властивостями).
Також, перевіркою не встановлена наявність у ТОВ «БІЛТЕКС» підтверджуючих документів (як то, але не виключно, результати випробувань розривних навантажень тощо) щодо необхідності використання тканини 52% поліестер / 48% бавовна полотняного переплетіння (або ідентичної за властивостями) для виробництва внутрішніх наметів, що реалізовано в подальшому на адресу ТОВ «СІВЕРТЕКС» та ТОВ «МІЛІТЕНТ».
До перевірки надано лист від 11.11.2022 №11.11.22-1 за підписом директора ТОВ «БІЛТЕКС», яким повідомлено ТОВ «СІВЕРТЕКС» про недосягнення розривного навантаження не менше 300 Н по довжині і не менше 200 Н по ширині при трьошаровому складі утеплювача. У відповіді ТОВ «СІВЕРТЕКС» від 21.11.2022 №1/1-647 зазначено таке: «… тканина для внутрішнього намету, яка повинна складатись з трьох шарів: спанбонд, утеплювач, спанбонд, де спанбонд є декоративною тканиною, а основні функції на себе бере утеплювач, головна мета якого є забезпечити меншу втрату тепла у приміщенні та витримувати великі розривні навантаження при використанні намету. Враховуючи, що утеплювач виготовляється з декількох шарів сировини шляхом зшивання або склеювання, то ви можете комплектувати утеплювач будь яку кількість шарів…».
Інших документів для підтвердження необхідності використання тканини 52% поліестер / 48% бавовна полотняного переплетіння (або ідентичної за властивостями) для виробництва внутрішніх наметів, що реалізовані в подальшому на адресу ТОВ «СІВЕРТЕКС» та ТОВ «МІЛІТЕНТ» до перевірки не надано.
Згідно наданих до перевірки нарядів на передачу матеріалів у переробку та звітів (ТОВ «ТЕКС-ГРУП») про перероблену сировину для виробництва внутрішніх наметів УСБ та УСТ використано (списано) тканину 52% поліестер / 48%бавовна полотняного переплетіння (або ідентичну за властивостями) у кількості 1 094 258,38 метрів обсягом 37 140 122,42 грн.
Проведеною перевіркою не встановлено наявність у ТОВ «БІЛТЕКС» підтверджуючих документів (результати випробувань розривних навантажень, умови заявок та специфікацій до договорів постачання, ТУ тощо) щодо необхідності використання тканини 52% поліестер / 48% бавовна полотняного переплетіння (або ідентичної за властивостями) обсягом 37 140 122,42 грн. для виробництва внутрішніх наметів, що реалізовано в подальшому на адресу ТОВ «СІВЕРТЕКС» та ТОВ «МІЛІТЕНТ».
При цьому, за даними бухгалтерського обліку ТОВ «БІЛТЕКС» відображено списання сировини для виробництва внутрішніх наметів УСБ та УСТ протягом серпня, вересня, листопада, грудня 2023 року у сумі 4 285 195,85 грн., протягом січня – жовтня 2024 року обсягом 32 854 926,57 грн. наступними проводками: Дт206 «Матеріали передані в переробку» – Кт281 «Товари на складі».
Відповідно, підприємством проведено списання сировини без підтверджуючих документів щодо необхідності використання тканини 52% поліестер / 48% бавовна полотняного переплетіння (або едентичної за властивостями) обсягом 37 140 122,42 грн. для виробництва внутрішніх наметів, що реалізовано в подальшому на адресу ТОВ «СІВЕРТЕКС» та ТОВ «МІЛІТЕНТ».
Тобто, ТОВ «БІЛТЕКС» не підтверджено використання у господарській діяльності тканини 52% поліестер / 48% бавовна полотняного переплетіння (або ідентичної за властивостями) у кількості 1 094 258,38 метрів обсягом 37 140 122,42 грн.
Перевіркою встановлено, що податкові зобов`язання з ПДВ у сумі 7 428 024 грн. по
списаних ТМЦ – Тканина 52% поліестер / 48% бавовна полотняного переплетіння (Тканина 52% поліестер/48% бавовна полотняне переплетіння пофарбована/5513.21.00.00, Тканина полікотон 52:48 набивна пігментне фарбування ОКО ТЕХ стандарт констр30х30/76х64 А/Л шир.220, Тканина полібавовна гладкофарбована (52% поліестер 48% бавовна), Тканина 52% поліестер/48% бавовна полотняне переплетіння набивна, Тканина полібавовна надрукована (52% поліестер 48% бавовна), Тканина пофарб. п/е 100% полот.пл., Тканина 55% поліестер 45% бав. полотняне переплетіння) ТОВ «БІЛТЕКС» не нараховано. Податкові накладні не виписано та не зареєстровано в ЄРПН.
2. Щодо встановлення понаднормативного списання сировини (спанбонд/флізелін, слімтекс, нитки) на загальну суму 4 819 287,34 грн.
Проведеною перевіркою встановлено, що при виробництві внутрішніх наметів УСБ (уніфіковані санітарно барачні) та УСТ (уніфіковані санітарно технічні) використано (списано) також, сировину: спанбонд/флізелін, слімтекс, нитки.
Аналізом наданих до перевірки калькуляцій, нарядів на передачу матеріалів у виробництво (на переробку), карт крою, ТУ У 13.9-39076229-002, ТУ У 41.0-39076229-001 встановлено понаднормативне списання сировини: спанбонд/флізелін, слімтекс, нитки загальним обсягом 4 819 287,34 грн.
Так, за даними карт крою, з урахуванням вимог ТУ, загальна площа крою деталей 1одиниці внутрішнього намету УСБ та УСТ складає:
- внутрішній намет УСБ (габарити: 9,8м х 6,3м): площа для матеріалу - слімтекс(1шар) за вирахуванням вікон та дверей 116,668 кв. м. та площа для матеріалу - спанбонд (2 шари) за вирахуванням вікон та дверей 233,336 кв.м.
Згідно наданих до перевірки документів замовлено виготовлення, прийнято та реалізовано наметів УСБ у кількості 5 025 од.
Відповідно, загальна площа матеріалу для виробництва складає:
Спанбонд/флізелін – 5 025 х 233,336 кв.м. = 1 172 513,40 кв.м.;
Слімтекс – 5 025 х 116,668 кв.м. = 586 256,70 кв.м.
- внутрішній намет УСТ (габарити: 4,84м х 4.84м):площа для матеріалу – слімтекс (1шар) за вирахуванням вікон та дверей 55,2152 кв.м. та площа для матеріалу - спанбонд (2 шари) за вирахуванням вікон та дверей 110,4304 кв.м.
Згідно наданих до перевірки документів замовлено виготовлення, прийнято та реалізовано наметів УСТ у кількості 2 171 од.
Відповідно, загальна площа матеріалу для виробництва складає:
Спанбонд/флізелін – 2 171 х 110,4304 кв.м. = 239 744,40 кв.м.;
Слімтекс – 2 171 х 55,2152 кв.м. = 119 872,20 кв.м.
Перевіркою встановлено списання сировини (згідно наданих до перевірки нарядів на передачу матеріалів у виробництво (на переробку) та звітів про використану (перероблену) сировину):
- для внутрішнього намету УСБ:
Спанбонд/флізелін пл 40 ш.1,6 – 882 745,33 м (відповідно, площа списаного матеріалу – 1 412 392,53 кв.м. (при нормі – 1 172 513,40 кв.м., перевищення – 239 879,13 кв.м., або 149 924,46 пог.м.));
Слімтекс 150 ш.1,6 – 441 224,52 м (відповідно, площа списаного матеріалу – 705 959,23 кв.м., (при нормі – 586 256,70 кв.м., перевищення – 119 702,53 кв.м., або 74 814,08 пог.м.));
Нитки – 51 107 174 м (при нормі, згідно специфікації: 9 592 м х 5 025 = 48 199 800 м, перевищення – 2 907 374 м).
- для внутрішнього намету УСТ:
Спанбонд/флізелін пл 40 ш.1,6 – 191 070,05 м (відповідно, площа списаного матеріалу – 305 712,08 кв.м. (при нормі 239 744,40 кв.м., перевищення – 65 967,68 кв.м., або 41 229,80 пог.м.));
Слімтекс 150 ш.1,6 – 95 548,54 м (відповідно, площа списаного матеріалу – 152 877,66 кв.м. (при нормі 119 872,20 кв.м., перевищення – 33 005,46 кв.м., або 20 628,41 пог.м.));
Нитки – 10 436 882,5 м (при нормі, згідно специфікації: 4 790 м х 2 171 = 10 399 090 м, перевищення – 37 792,5 м).
У відповідь на запит щодо надання відомостей по встановлених на підприємстві норм списання витрат на виробництво, норм виходу готової продукції, норм залишків та відходів, а також технологічно неминучих і затверджених втрат, підприємством повідомлено про відсутність затверджених втрат сировини та матеріалів.
Тобто, ТОВ «БІЛТЕКС» не підтверджено використання у господарській діяльності
матеріалів: Спанбонд/флізелін пл 40 ш.1,6 у кількості 191 154,26 м, Слімтекс 150 ш.1,6 у кількості 95 442,49 м, ниток у кількості 2 945 166,5 м. загальним обсягом 4 819 287,34 грн.
Перевіркою встановлено, що податкові зобов`язання з ПДВ у сумі 963 857 грн. по списаних зазначених ТМЦ ТОВ «БІЛТЕКС» не нараховано. Податкові накладні не виписано та не зареєстровано в ЄРПН.
Не погодившись із висновками акту ТОВ «БІЛТЕКС» було подано 15 липня 2025 р.
заперечення до акту перевірки.
Листом від 29 липня 2025 року №68103/6/04-36-07-02-13 «Про надання відповіді на
заперечення ТОВ «БІЛТЕКС» ГУ ДПС у Дніпропетровській області повідомило про розгляд заперечень та про залишення останніх без задоволення, а висновків акту – без змін.
12 серпня 2025 року ТОВ «БІЛТЕКС» засобами поштового зв`язку отримано податкові повідомлення-рішення від 05.08.2025 р. №№№0449270702, №0449280702, №0449300702.
20.08.2025 р. ТОВ «БІЛТЕКС» було подано скаргу на податкові повідомлення-рішення від 05.08.2025 р. №№№0449270702, №0449280702, №0449300702.
Згідно з рішенням про результати розгляду скарги за №30552/6/99-00-06-01-01-06 від 22.10.2025 р. Державна податкова служба України частково задовольнила скаргу скасувала податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС у Дніпропетровській області від 05.08.2025 № 0449270702, № 0449300702 у частині висновків перевірки про заниження доходів по операціях з реалізації товару ТОВ «ЕРНЕКОТ СІТІ» та у відповідній частині штрафні санкції відповідно до вимог п. 1201.2 ст. 120-1 ПКУ, а в іншій частині зазначені податкові повідомлення-рішення та податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Дніпропетровській області від 05.08.2025 № 0449280702 залишила без змін.
У зв`язку з частковим скасуванням ППР від 05.08.2025 № 0449270702, № 0449300702 ГУ ДПС у Дніпропетровській області були прийняті податкове повідомлення-рішення від 27.10.2025 р. №0588870702, 0588890702.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцієюта законами України.
Відповідно до п. 41.1. ст. 41 Податкового кодексу України контролюючими органами є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову, державну митну політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового та митного законодавства, законодавства з питань сплати єдиного внеску та іншого законодавства, контроль за дотриманнямя кого покладено на контролюючий орган (далі - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державн уподаткову та митну політику), його територіальні органи.
Згідно до п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні (плановіабопозапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Згідно пп. 83.1.1.-83.1.7 п. 83.1. ст. 83 Податкового кодексу України для посадових осіб контролюючих органів під час проведення перевірок підставами для висновків є: 83.1.1. документи, визначені цим Кодексом; 83.1.2. податкова інформація; 83.1.3. експертні висновки, надані відповідно до статті 84 цього Кодексу та інших законів України; 83.1.4. судові рішення; 83.1.6. податкові консультації, інші матеріали, отримані в порядку та у спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами, контроль за дотриманням яких покладений на контролюючі органи; 83.1.7. мультимедійна інформація (фото, відео-, звукозапис), отримана (виготовлена) контролюючими органами.
Згідно пп. 14.1.36. п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.
Відповідно до пп. 14.1.231 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України розумна економічна причина (ділова мета) - причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності.
Економічний ефект, зокрема, але не виключно, передбачає приріст (збереження) активів платника податків та/або їх вартості, а так само створення умов для такого приросту (збереження) в майбутньому.
Згідно п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, інформації, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
Згідно до п. 185.1 ст. 185 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є операції платників податку з: а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу у володіння та користування лізингоодержувачу/орендарю; б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу; в) ввезення товарів на митну територію України; г) вивезення товарів за межі митної території України; е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.
Відповідно до п. 187.1 ст. 187 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:
а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на рахунок платника податку в банку/небанківському надавачу платіжних послуг як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг, оплата яких здійснюється електронними грошима, - дата зарахування електронних грошей платнику податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, на електронний гаманець, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;
б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку. Для документів, складених в електронній формі, датою оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку, вважається дата, зазначена у самому документі як дата його складення відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", незалежно від дати накладення електронного підпису.
Згідно п.п. 198.1., 198.2. ст. 198 Податкового кодексу України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:а) придбання або виготовлення товарів та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання ких є митна територія України; г) ввезення не оборотних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.
Датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з рахунку платника податку в банку/небанківському надавачу платіжних послуг на оплату товарів/послуг, а в разі постачання товарів/послуг, оплата яких здійснюється електронними грошима, - дата списання електронних грошей платника податків як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, на електронний гаманець постачальника; дата отримання платником податку товарів/послуг.
Згідно п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у звязку з:придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг ;придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основнихзасобів, у тому числі інших не оборотних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротн ікапітальні активи); ввезенням товарів та/або не оборотних активів на митну територію України.
Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітногоподаткового періоду.
Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями (тимчасовими, додатковими та іншими видами митних декларацій, за якими сплачуються суми податку до бюджету при ввезенні товарів на митну територію України), іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.
Відповідно до п. 198.5 ст. 198 Податкового кодексу України платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися:
а) в операціях, що не є об`єктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу) або місце постачання яких розташоване за межами митної території України;
б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу та операцій, передбачених пунктом 197.11 статті 197 цього Кодексу);
в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів;
г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).
У разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи в подальшому починають використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, у тому числі переведення невиробничих необоротних активів до складу виробничих необоротних активів, платник податку може зменшити суму податкових зобов`язань, що були нараховані відповідно до цього пункту, на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, зазначеної в абзаці першому цього пункту, зареєстрованого в Єдиному реєстрі податкових накладних.
З метою застосування цього пункту податкові зобов`язання визначаються по товарах/послугах, необоротних активах:
придбаних для використання в неоподатковуваних операціях - на дату їх придбання;
придбаних для використання в оподатковуваних операціях, які починають використовуватися в неоподатковуваних операціях, - на дату початку їх фактичного використання, визначену в первинних документах, складених відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні.
Згідно п. 189.1 ст. 189 Податкового кодексу України у разі здійснення операцій відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу база оподаткування за необоротними активами визначається виходячи з балансової (залишкової) вартості, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), а за товарами/послугами - виходячи з вартості їх придбання.
Згідно до ч. 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, якімістять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розглядудокази, які не стосуються предмета доказування.
Згідно до ст. 76 Кодексу адміністративного судочинства України достатніми є докази, які у своїйсукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Питання про достатність доказів для встановленняобставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах субєкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Згідно до п.п. 1, 3 ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).
Оцінюючи усі докази, досліджені судом, у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено та сторонами не заперечується, що за перевіряємий період ТОВ «БІЛТЕКС» задекларовано податкових зобов`язань по податку на додану вартість по господарським взаємовідносинам з контрагентами ТОВ «СІВЕРТЕКС» та ТОВ «МІЛІТЕНТ».
Обґрунтовуючи наявність порушення позивачем податкового законодавства податковий орган зазначив, зокрема, про те, що виготовлена підрядником позивача ТОВ «ТЕКС-ГРУП» продукція не відповідає вимогам Технічних умов, якими не передбачено використання тканини 52% поліестер 48% бавовна полотняного переплетіння.
Порушення податкового законодавства з боку позивача, зазначені податковим органом в акті перевірки, обґрунтовані також, не наданням позивачем підтверджуючих документів - результатів випробувань розривних навантажень.
Крім того, в акті перевірки вказано про понаднормативне списання сировини: спанбонд/флізелін, слімтекс, нитки.
Сторонами не заперечується, що використання тканини 52% поліестер 48% бавовна полотняного переплетіння передбачено умовами господарських договорів.
Виконання умов договорів та сам факт здійснення господарських операцій з продажу наметів позивачем своїм контрагентам податковим органом під сумнів не ставиться.
Підприємством надано до перевірки та до матеріалів справ первинні документи фінансово-господарської діяльносі на підтвердження реальності господарських операцій.
Здійснення господарської компетенції здійснюється позивачем, як суб`єктом господарювання на власний ризик, що означає його відповідальність за ефективність та доцільність прийнятих рішень, він самостійно вирішує, які саме витрати йому необхідно здійснити для забезпечення своєї діяльності, та вправі самостійно обирати виконавців послуг. Здійснення господарської компетенції знаходиться за межами контролю податкового органу.
В рамках здійснення податкового контролю податковий орган лише перевіряє реальність господарських операцій, наявність у платника належним чином оформлених первинних документів на підтвердження факту понесення витрат за цими операціями, однак без оцінювання доцільності понесення витрат.
Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 21.05.2019 р. у справі № 826/11026/15 та підлягає застосуванню до спірних правовідносин на підставі положень ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України.
В обгрунтування порушення щодо понаднормового списання матеріалів податковим органом в акті перевірки наведено розрахунки витрат матеріалів.
При цьому, в акті перевірки контролюючим органом не конкретизовано, які самі вихідні дані стали підставою для розрахунку та не вказано джерела походження таких даних.
Суд зазначає, що необхідною умовою для віднесення сум податку на додану вартість до податкових зобов`язань та податкового кредиту є факт придбання (продажу) товарів (робіт, послуг) із метою їх використання в господарській діяльності, підтвердження господарської операції належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.
Документи та інші дані, що спростовують реальність здійснення господарської операції, яка відображена в податковому обліку, повинні оцінюватися з урахуванням специфіки кожної господарської операціїумов перевезення, зберігання товарів, змісту послуг, що надаються тощо.
Статтею 1 Закону України від 16.07.99 N 996-XIV "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.
Відповідно до ч.1, 2ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
Первинні документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади і прізвища (крім первинних документів, вимоги до яких встановлюються Національним банком України) осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.
Таким чином, у податковому обліку понесені витрати на придбання товарів/послуг та доходи від реалізації товарів/послуг мають бути підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, які містять відомості про господарську операцію, підтверджують її фактичне здійснення.
До первинних документів бухгалтерського обліку, що підтверджують показники, відображені платником податків у податковій звітності, належать усі документи в їх сукупності, складені щодо господарської операції, які за змістом відповідають вимогам закону та які відображають реальні господарські операції.
Водночас, нереальність господарських операцій з придбання/постачання платником податку товарів/послуг має підтверджуватися належними, допустимими та достатніми доказами і не може ґрунтуватися на припущеннях.
Позивачем надано до матеріалів справи первинні документи фінансово-господарської діяльності на підтвердження господарських взаємовідносин з контрагентами.
Згідно з частиною 2статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Між тим відповідач зазначеного обов`язку не виконав.
Правопорушення щодо нескладання та нереєстрації податкових накладних в частині операцій, які не є господарською діяльністю ТОВ «БІЛТЕКС» в сумі 47 600,00 грн. є похідним від порушення щодо понаднормативного списання сировини, про відсутність якого вказано вище, отже, також не має місця в діях платника податків.
Враховуючи викладене,суддійшов висновку про протиправність та необхідність скасування податкових повідомлень-рішень Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 05.08.2025 р. №0449280702 в частині збільшення грошового зобов`язання з податку на додану вартість в сумі 8 391 881,00 грн. та застосування штрафної санкції в сумі 2 097 970,25 грн.; від 27.10.2025 р. №0588900702 в частині застосування штрафних санкцій до ТОВ «БІЛТЕКС» за нескладання та нереєстрацію податкових накладних в ЄПРН в частині операцій, які не є господарською діяльністю ТОВ «БІЛТЕКС» в сумі 47 600,00 грн., як таких, що не відповідають вимогам п.п. 1, 3 ч. 2ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Суд враховує й те, що згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.
Частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
З огляду на викладене, сплачений позивачем судовий збір за подачу даного позову до суду в сумі 24 224,00 грн. підлягає стягненню з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань.
Керуючись ст.ст. 244, 245, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЛТЕКС» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень – задовольнити в повному обсязі.
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 05.08.2025 р. №0449280702 в частині збільшення грошового зобов`язання з податку на додану вартість в сумі 8 391 881,00 грн. та застосування штрафної санкції в сумі 2 097 970,25 грн.
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 27.10.2025 р. №0588900702 в частині застосування штрафних санкцій до ТОВ «БІЛТЕКС» за нескладання та нереєстрацію податкових накладних в ЄПРН в частині операцій, які не є господарською діяльністю ТОВ «БІЛТЕКС» в сумі 47 600,00 грн.
Судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 24 224,00 грн. стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на корсить Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЛТЕКС».
Рішення суду набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства Українита може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені статтями 295 та 297 Кодексу адміністративного судочинства України.
Рішення виготовлено у повному обсязі 04.02.2026 р.

Суддя О.С. Рябчук