Справа № 758/100/25 
Категорія 45 

Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(ЗАОЧНЕ)

19 грудня 2025 року          м. Київ

Подільський районний суд міста Києва у складі:
головуючого судді     Петрова Д.В.,
при секретарі судового засідання   Сідько І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 в особі представника адвоката Єрьоменка Віктора Петровича до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,
У С Т А Н О В И В :
У січні 2025 року ОСОБА_1 в особі представника адвоката Єрьоменка В.П. звернувся до суду із вищезазначеним позовом.
В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що 07.01.2024 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який є сином дружини позивача, ОСОБА_3 від іншого шлюбу, виник конфлікт, внаслідок якого відповідачем було завдано позивачу тілесні ушкодження.
З приводу отриманих від відповідача тілесних ушкоджень позивач того ж дня звернувся за медичною допомогою до невролога КНП «КМКЛ ШМД» (м. Київ, вул. Братиславська, 3). У позивача було діагностовано закриту черепно-мозкову травму, струс головного мозку.
Того ж дня позивач з приводу закритого перелому кісток носу, ЗЧМТ звернувся за медичною допомогою до КНП «Київська міська клінічна лікарня № 1».
За фактом завдання відповідачем тілесних ушкоджень позивач з відповідною заявою звернувся до Головного управління Національної поліції у м. Києві.
07.01.2024 на підставі звернення позивача Подільським управлінням поліції ГУНП у м. Києві було відкрито кримінальне провадження № 12024105070000017, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та внесено дані до Єдиного реєстру досудового розслідування.
26.11.2024 від Подільського управління поліції ГУНП у м. Києві на адресу позивача надійшов лист від 19.11.2024 № 247826-2024, зі змісту позивач дізнався, що на підставі ч. 2 ст. 284 КПК України досудове розслідування у кримінальному провадженні № 12024105070000017 від 07.01.2024 закінчено 08.07.2024 у формі закриття. В результаті отриманого тілесного ушкодження позивач з 14.01.2024 по 26.01.2024 за направленням лікарів проходив лікування у ТОВ «МЕДИЧНА КЛІНИКА ВІВА».
Свої моральні страждання, отримані унаслідок дій відповідача, позивач оцінює у 30 000 грн.
Внаслідок протиправних дій відповідача позивачу було завдано тілесні ушкодження, що призвело до фізичного болю та моральних страждань у зв`язку з ушкодженням здоров`я, а також завдано матеріальну шкоду, яка полягає в витратах позивача на діагностику та лікування, що підтверджується вищенаведеними фіскальними чеками та актами медичного закладу, довідками та висновками лікарів, що становить матеріальну шкоду в розмірі 23 107 грн та моральну шкоду в розмірі 30 000 грн.
Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 23.05.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, подали до суду клопотання про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримали у повному обсязі, не заперечували проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Відповідач своїм правом на подачу відзиву не скористався.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:  відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;  відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;  відповідач не подав відзив;  позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Позивач не заперечував проти розгляду справи за відсутності відповідача. У зв`язку з наведеним, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього.
Судом встановлено, що 07.01.2024 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виник конфлікт.
З приводу отриманих тілесних ушкоджень позивач 07.01.2024 о 01 год 40 хв звернувся за медичною допомогою до невролога КНП «КМКЛ ШМД» (м. Київ, вул. Братиславська, 3). Лікарем за результатами огляду в позивача було діагностовано закриту черепно-мозкову травму, струс головного мозку 06.01.2024.
07.01.2024 позивач з приводу закритого перелому кісток носу, ЗЧМТ звернувся за медичною допомогою до КНП «Київська міська клінічна лікарня № 1» (м. Київ, Харківське шосе, 121).
Згідно консультаційного висновку спеціаліста від 07.01.2023 (суд вважає очевидною опискою зазначення 2023 року - правильним є 2024 рік) лікарем - консультантом КНП «Київська міська клінічна лікарня № 1» діагностовано у позивача закритий перелом кісток носу.
Крім того судом встановлено, що за фактом завдання позивачу тілесних ушкоджень останній звернувся з відповідною заявою до Головного управління Національної поліції у м. Києві про відкриття стосовно відповідача кримінального провадження.
07.01.2024 на підставі звернення позивача Подільським управлінням поліції ГУНП у м. Києві було відкрито кримінальне провадження № 12024105070000017, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Згідно листа Подільського управління поліції ГУНП у м. Києві від 19.11.2024 № 247826-2024 досудове розслідування у кримінальному провадженні № 12024105070000017 від 07.01.2024 закрито 08.07.2024 на підставі ч. 2 ст. 284 КПК України.
Суд всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дійшовши наступних висновків.
Судом досліджено надані матеріали кримінального провадження № 12024105070000017 від 07.01.2024 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та справу про адміністративне правопорушення № 758/986/24, провадження 3/758/1973/24 Подільського районного суду м. Києва за адміністративним матеріалом про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 .
Відповідно до постанови Подільського районного суду м. Києва по справі № 758/986/24, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП - закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Суддею в постанові зазначається, що до протоколу серії ГП № 527810 від 07.01.2024 не було додано беззаперечних доказів вчинення ОСОБА_2 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
Відповідно до копії матеріалів кримінального провадження № 12024105070000017 від 07.01.2024 встановлено, що кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12024105070000017 від 07.01.2024 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України закрито згідно п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю в даній події ознак складу кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.
За змістом вказаної постанови старшим лейтенантом поліції   Соломахою С.Ю. встановлено, що є достатньо підстав вважати, що тілесні ушкодження   ОСОБА_1 отримані внаслідок необхідної оборони, а тому враховуючи це, нанесення тілесних ушкоджень позивачу підпадають під ст. 36 КК України (Необхідна оборона).
Відповідно до ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Правилами ст.12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Згідно ч. 1, 3, 4, 5 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; 3) в інших випадках, встановлених законом.
Відповідно до ст. 1169 ЦК України, шкода, завдана особою при здійсненні нею права на самозахист від протиправних посягань, у тому числі у стані необхідної оборони, якщо при цьому не були перевищені її межі, не відшкодовується.
Згідно роз`яснень, які містяться у п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення, а саме наявність шкоди, протиправна поведінка заподіювача шкоди, причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, вина. Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування шкоди, потрібна одночасна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення.
Виходячи з положень ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Суд враховує, що шкода заподіяна майну фізичної особи підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії (бездіяльність) останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. (п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди»).
За приписами ст. 36 КК, які втілюють гарантоване ст. 27 Конституції України право кожного захищати своє життя і здоров`я від протиправних посягань, необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони.
Дії, вчинені у стані необхідної оборони, якщо при цьому не було перевищено її межі, вважаються правомірними і не можуть бути підставою для притягнення особи до кримінальної відповідальності.
Враховуючи те, що дія у стані необхідної оборони не є протиправною, а отже шкода, завдана в результаті таких дій особі, що здійснювала посягання, не відшкодовується, суд, з урахуванням встановлених обставин справи, дійшов висновку про те, що позов є необґрунтованим, а відтак його слід залишити без задоволення.
На підставі викладеного та керуючись ст. 2, 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд,
У Х В А Л И В :
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - залишити без задоволення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подачі апеляційної скарги.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, або якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:
- позивач - ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ;
- відповідач - ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - відсутній у матеріалах справи.

Суддя         Дмитро ПЕТРОВ