Справа №585/4941/24 	Головуючий у суді 1-ї інстанції - Шульга В. О.	
Номер провадження 33/816/795/25 	Суддя-доповідач Рунов В. Ю. 	
Категорія  85 КУпАП  	  	

ПОСТАНОВА
Іменем України

10 грудня 2025 року суддя Сумського апеляційного суду Рунов В. Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми справу про адміністративне правопорушення № 585/4941/24 за апеляційною скаргою захисника ШУНЬКА О. Г. на постанову судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 21.04.2025, якою провадження у справі про адміністративні правопорушення відносно 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 
за ч. 4 ст. 85 КУпАП закрито у зв`язку із закінченням строків накладення стягнення 
установив:

У поданій апеляційній скарзі захисник ШУНЬКО О. Г. просить скасувати постанову судді та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події і складу правопорушення, оскільки ОСОБА_2 здійснював вилов риби за погодженням із орендарем даного ставка ОСОБА_3 , приймав участь в зарибленні за власні кошти цього ставка, тому мав право на вилов з нього риби, застосований ОСОБА_2 спосіб вилову риби не є забороненим чинним законодавством. 
Постановою судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 21.04.2025 провадження у справі відносно ОСОБА_2 за ч. 4 ст. 85 КУпАП закрито у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.  
Згідно постанови судді, ОСОБА_2 07.09.2024 здійснював вилов водних, живих біоресурсів на ставку «Обзорів» околиці с. Хмелів Роменського району Сумської області із застосуванням заборонених знарядь та способу добування (вилову) водних біоресурсів (сітки рибальської з волосіння в кількості 3 шт.) та незаконно добув водних біоресурсів товстолоб білий 69 шт., чим порушив ст. 52-1 ЗУ «Про тваринний світ», пп. 1 п. 1 розділу IV Правил любительського рибальства № 700 від 19.09.2022.
Будучи належним чином повідомленими про час і місце апеляційного розгляду в установлений законом спосіб, ОСОБА_2 та його захисник Шунько О. Г. в судове засідання не з`явились, будь-яких клопотань від них до суду апеляційної інстанції не надходило, тому апеляційний суд вважає за можливе здійснити розгляд апеляційної скарги у відсутність вказаних осіб, оскільки це не суперечить вимогам ст. 268, 271, 277-2 і 294 КУпАП і судовій практиці ЄСПЛ, згідно якої право на доступ до суду, закріплене у §1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини 1950 р (далі – Конвенція), «…не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання; Суд повинен прийняти в останній інстанції рішення щодо дотримання вимог Конвенції і повинен переконатись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець…» (рішення від 12.07.2001 у справі «Принц Ліхтенштейну Ганс-Адамс II проти Німеччини» (Prince Hans-Adam II of Liechtenstein v. Germany); «…заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання…» (рішення від 07.07.1989 у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» (Uniуn Alimentaria Sanders S. A. v. Spain); «…обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається на відповідні державні судові органи; розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору; нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції…» (рішення від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України»); «…саме на національні суди покладено обов`язок створення умов для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним, суд має вирішувати, чи відкладати судове засідання за клопотанням сторін, а також, чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричиняє невиправдані затримки у провадженні…» (рішення від 06.09.2007 у справі «Цихановський проти України», від 18.10.2007 у справі «Коновалов проти України»).
Перевіривши матеріали справи і дослідивши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що вказана вище апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Зокрема, здійснивши розгляд протоколу про адміністративне правопорушення № 016687 від 19.11.2024, суддя суду першої інстанції дійшов правильного висновку, що ОСОБА_2 грубо порушив правила рибальства, що відповідає фактичним обставинам справи, належним чином умотивовано і об`єктивно підтверджується доказами у справі, а саме:
- показаннями свідка ОСОБА_4 , згідно яких 07-08.09.2024 він на прохання брата допомагав ОСОБА_2 наловити риби із ставка «Обзорів» на околиці с. Хмелів Роменського району Сумської області, яку його брат і ОСОБА_2 запускали в цей ставок. Коли він приїхав на ставок, ОСОБА_2 вже поставив сітку. Під вечір вони наловили риби (кілограмів 50), зняли сітки і тут під`їхала поліція. В ході розмови він зрозумів, що поліцейські повідомили, що був дзвінок на лінію «102». Його брат здійснював зариблення ставка і він також був у списку осіб, які зариблювали ставок. З весни вони скидалися, купували малька і випускали у ставок. Він знав, що ставок в оренді і є всі документи, але самих документів не бачив. Орендарем наче був ОСОБА_2 . Коли приїхала поліція, привезли документи на ставок;
- показаннями свідка ОСОБА_5 , згідно яких він працює головним державним інспектором в Сумському рибоохоронному патрулі. ОСОБА_2 раніше не знав, був присутнім на місці події, але складанням матеріалів про адміністративне правопорушення не займався. В його повноваження входить виявляти правопорушення. Про цю подію йому повідомили поліцейські, привезли на місце і сказали, що був незаконний вилов риби сітками. Після чого приїхала людина, яка показала документи і з`ясувалося, що ставок в оренді. Він телефонував на службу, щоб з`ясувати чи в оренді ставок, але було вже пізно і він не зміг того дня з`ясувати це. Наступного дня йому повідомили, що договір розірваний і ставок не в оренді. Якщо ставок в оренді, то сітками ловити можна, тому підстав для складання протоколу немає, але люди, які були із сітками, орендарями не були, пояснювали, що начебто саме вони туди запускали рибу. На місці він документів на зариблення не бачив. При зарибленні скоріш за все мали б викликати екологічну службу. Люди пояснювали, що орендар дав їм дозвіл на вилов риби. Риби було здається до 60 штук (товстолоба), невеличких, кілограмів 2-3 кг було небагато, кілька штук;
- копією постанови про закриття кримінального провадження від 29.10.2024, відомості про яке були внесені до ЄРДР за № 12024205500000306 від 08.09.2024 за ч. 1 ст. 249 КК на підставі повідомлення інспектора СРПП Роменського РВП ГУНП в Сумській області про виявлення 07.09.2024 факту незаконного вилову риби з водного об`єкту на околиці с. Хмелів Роменського району Сумської області. В ході досудового розслідування було встановлено, що діями ОСОБА_2 не було заподіяно істотної шкоди довкіллю, тому в його діях відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК;
- висновком експерта № СЕ-19/119-24/15496-ФХЕ від 17.10.2024, згідно якого шкода рибному господарству України, завдана вилученням водних біоресурсів ОСОБА_2 за допомогою заборонених знарядь лову (сітки волосінні) в сумі 251022 грн не має ознак (критеріїв) істотної шкоди. В досліджуваному випадку встановлено, що ОСОБА_2 здійснив незаконне добування (вилов) водних біоресурсів. а саме товстолоб білий у кількості 69 шт. з водойми, розташованої за межами с. Хмелів Роменського району Сумської області за допомогою забороненого знаряддя лову (сіток волосінних), в результаті чого були порушені вимоги природоохоронного законодавства, а саме: п. 2 Розділу II, пп. 1 п. 1, пп. 4 п. 4 та пп. 11 п. 5 Розділу IV Правил любительського і спортивного рибальства, затверджених наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 19.09.2022 № 700 (із змінами, внесеними згідно з наказом № 924 від 22.11.2022), ст. 10, ч. 1 ст. 27, ч. 1 ст. 34, ст. 38, 52-1 ЗУ «Про тваринний світ», ст. 12, ч. 2 ст. 38, п. «б» ст. 40 ЗУ «Про охорону навколишнього природного середовища; ст. 44, ст. 49 Водного кодексу України; ст. 14 ЗУ «Про аквакультуру»; ст. 23 ЗУ «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорон) водних біоресурсів»; ст. 93, п. 2 ст. 116, ст. 123, ст. 124 Земельного кодексу України. Розмір шкоди, який визначений у «Розрахунку розміру шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування водних біоресурсів (риби) на водоймі поблизу с. Хмелів Роменського району та наданий Державною екологічною інспекцією у Сумській області в сумі 251022,00 грн;
- розрахунком розміру шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування водних біоресурсів (риби) на водоймі поблизу с. Хмелів Роменського району, згідно якого загальна сума шкоди внаслідок незаконного добування цінних видів водних біоресурсів (риби)  становить 251 022 грн;
- накладною від 27.03.2024, відповідно якої ОСОБА_6 відпущено, а ОСОБА_2 одержано зарибок, а саме: короп в кількості 15 кг, на суму без ПДВ 2250 грн; товстолоб в кількості 70 кг на суму без ПДВ 8400 грн, загальна сума 10 650 грн;
- актом про виконання робіт з відтворення водних біоресурсів від 27.03.2024, згідно якого ОСОБА_2 , ОСОБА_7 і ОСОБА_8 провели відновлення водних біоресурсів а саме товстолобу 2100 екз. вагою 70 кг на суму 8400 грн, коропу 1000 екз. вагою 15 кг на суму 2250 грн;
- листом № 883-09/24 від 18.09.2024 Інституту рибного господарства Національної академії аграрних наук України, згідно якого шкода рибному господарству, яка завдана вилученням водних біоресурсів відповідно до кримінального провадження № 12024205500000306 від 08.09.2024 не може бути визначена як істотна.
Оцінюючи кожен наведений вище доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів – з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, апеляційний суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом і правосвідомістю (ч. 1 ст. 251, ст. 252 КУпАП), не убачає будь-яких підстав не довіряти цим доказам.
Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені КУпАП, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності (ст. 9 КУпАП).
Адміністративна відповідальність за ч. 4 ст. 85 КУпАП настає у випадку грубого порушення правил рибальства (рибальство із застосуванням вогнепальної зброї, електроструму, вибухових або отруйних речовин, інших заборонених знарядь лову, промислових знарядь лову особами, які не мають дозволу на промисел, вилов водних живих ресурсів у розмірах, що перевищують встановлені ліміти або встановлену правилами любительського і спортивного рибальства добову норму вилову). Диспозиція цієї статті є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових чи підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки осіб, які здійснюють вилов водних живих ресурсів, тому в протоколі та у постанові судді присутнє посилання на порушення ОСОБА_2 вимог ст. 52-1 ЗУ «Про тваринний світ», пп. 1 п. 1 розділу IV Правил любительського рибальства № 700 від 19.09.2022.
Так, відповідно ст. 52-1 ЗУ «Про тваринний світ», для добування об`єктів тваринного світу забороняються виготовлення, збут, застосування, зберігання отруйних принад, колючих, давлячих та капканоподібних знарядь лову, електроловильних систем (електровудок), електрогону, петель, самоловів, самострілів, вибухових речовин, пташиного клею та моно ниткових (волосінних) сіток (крім тих, що призначені для промислового лову), а також інших засобів, заборонених законом. Забороняються знаряддя добування об`єктів тваринного світу, що призводять до калічення диких тварин, їх страждань та масового безконтрольного знищення. Порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу тягне за собою адміністративну, цивільно-правову чи кримінальну відповідальність відповідно до закону. Відповідальність за порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу несуть особи, винні в порушенні правил використання об`єктів тваринного світу. Незаконно добуті (зібрані) об`єкти тваринного світу, виготовлена з них продукція, знаряддя правопорушень підлягають безоплатному вилученню в установленому законом порядку (ст. 63  ЗУ «Про тваринний світ).

  Згідно п. 2 Загальних положень Правил любительського рибальства, затверджених Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України 19.09.2022 за № 700, встановлено, що ці Правила поширюються на рибогосподарські водні об`єкти (їх частини), водні об`єкти (їх частини) в межах природно-заповідного фонду, де любительське рибальство не суперечить режиму територій та об`єктів природно-заповідного фонду, орендовані рибогосподарські водні об`єкти (їх частини) та рибницькі господарства (крім випадків встановлених водокористувачем інших умов загального водокористування, погоджених відповідно до законодавства), за винятком рибогосподарських водних об`єктів (їх частин) на яких добування (вилов) заборонено, та які мають обмеження щодо їх загального використання визначеного законодавством, а згідно пп. 1 п. 1 розділу IV цих Правил забороняється добування (вилов) сітками та пастками усіх типів та конструкцій, а також іншими сітковими знаряддями добування (вилову), за винятком раколовок конструкцій «Хапка», підсак та ручних драг, встановлених цими Правилами розмірів.
Тобто, Правила любительського рибальства поширюються на водойми, в тому числі і ті, які перебувають в оренді, за винятком випадків встановлених водокористувачем інших умов загального водокористування, погоджених відповідно до законодавства, що в даному випадку встановлено не було.
Що ж стосується доводів захисника Шунька О. Г. про те, що ОСОБА_2 здійснював вилов риби за погодженням із орендарем даного ставка ОСОБА_3 і приймав безпосередню участь в зарибленні за власні кошти цього ставка, то апеляційний суд вважає їх безпідставними і такими, що задоволенню не підлягають, оскільки вони не відповідають фактичним обставинам справи і не ґрунтуються на вимогах законодавства України про адміністративні правопорушення. При цьому, крім іншого, ОСОБА_2 здійснював вилов риби за допомогою заборонених знарядь лову.
Крім того, будь-яких доказів того, що ОСОБА_2 здійснював вилов риби на водному об`єкті на околиці с. Хмелів за погодженням з орендарем цього ставка, стороною захисту до суду апеляційної інстанції не надано. Не містять матеріали справи і доказів зариблення ОСОБА_2 цього ставка і умов угоди подальшого вилову цієї риби, тому застосування уповноваженими на те посадовими особами Національної поліції і Державної екологічної інспекції у Сумській області заходів адміністративного впливу провадилось в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом (ч. 3 ст. 7 КУпАП), а їх дії відповідають легітимній меті та завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення, якими є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).
Не було установлено під час розгляду апеляційної скарги й будь-яких даних про упередженість поліцейських чи працівників екологічної інспекції, застосування до ОСОБА_2 незаконних методів, примусу чи інших протиправних дій, пов`язаних із складанням протоколу про адміністративне правопорушення.
Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 КУпАП), тому послідовність викладення в диспозиціях наведених правових норм завдань дає підстави для висновку, що застосування належної юридичної процедури є не самоціллю, а важливою умовою досягнення результатів адміністративного судочинства, визначених законодавцем як пріоритетні, охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, сумлінного виконання своїх обов`язків.
Належна правова процедура – це форма здійснення правосуддя, яку утворюють сукупність гарантій прав людини процесуального характеру, спрямовані на досягнення процедурної справедливості правосуддя, а застосування належної процедури є одним із складових елементів принципу верховенства права та передбачає, у тому числі, щоб повноваження органів публічної влади були визначені приписами права, і вимагає, щоб посадовці мали дозвіл на вчинення дії, і надалі діяли в межах наданих їм повноважень.
Недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, одержаній унаслідок істотного порушення прав та свобод людини, тобто імперативною законодавчою забороною використовувати результати процесуальних дій як докази охоплюються випадки, коли недотримання процедури їх проведення призвело до порушення конвенційних та/або конституційних прав і свобод людини.
Відтак, у кожному з вищезазначених випадків простежується чіткий зв`язок правил допустимості доказів з фундаментальними правами і свободами людини, гарантованими Конвенцією та/або Конституцією України, тому вирішуючи питання про вплив порушень на доказове значення отриманих у результаті здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення відомостей, суд повинен насамперед з`ясувати вплив цих порушень на ті чи інші конвенційні або конституційні права людини, зокрема встановити, наскільки процедурні недоліки «зруйнували» або звузили ці права або ж обмежили особу в можливостях їх ефективного використання.
Здійснене апеляційним судом дослідження зазначених вище доказів дозволяє зробити однозначний та безсумнівний висновок, який виключає будь-яке інше розумне пояснення подій, які є предметом цієї справи, а за вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення та в постанові судді обставин ОСОБА_2 порушив правила рибальства, так як будь-який обґрунтований сумнів був спростований фактами, встановленими в суді на підставі належних, достовірних, допустимих і достатніх доказів.
Суддя суду першої інстанції не вийшов за межі зазначених у протоколі обставин, розглянувши справу на підставі наданих сторонами (у тому числі й уповноваженою особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення – ч. 2 ст. 251, ст. 255 КУпАП) та досліджених у судовому засіданні доказів, достатніх у своїй сукупності і взаємозв`язку для доведення вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 85 КУпАП.
Разом з тим, відповідно ч. 8 ст. 38 КУпАП, у разі закриття кримінального провадження, але за наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення, стягнення може бути накладене не пізніше як через три місяці з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження. 
Оскільки кримінальне провадження № 12024205500000306 від 08.09.2024 згідно постанови дізнавача було закрите 29.10.2024, то станом на 21.04.2025 закінчився процесуальний строк накладення стягнення за ч. 4 ст. 85 КУпАП, передбачений ч. 8 ст. 38 цього Кодексу, тому провадження у даній справі було закрите на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП обґрунтовано.
При розгляді справи суддею суду першої інстанції в повному обсязі були дотримані положення ст. 268, 279, 280 КУпАП, постанова судді є законною, обґрунтованою і належним чином умотивованою, тому вона підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга – без задоволення.
Керуючись ст. 294 КУпАП,

постановив:

Постанову судді Ковпаківського Роменського міськрайонного суду Сумської області від 21.04.2025 відносно ОСОБА_9 залишити без змін, а апеляційну скаргу його захисника ШУНЬКА О. Г. на цю постанову судді – без задоволення.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя 	  В. Ю. Рунов