КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

справа № 757/43279/23-ц
провадження № 22-ц/824/752/2025
ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2025 року м. Київ
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів: 
судді - доповідача Кирилюк Г. М. 
суддів: Рейнарт І. М., Ящук Т. І., 

розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Будсервісматеріали» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Лихвара Валентина Андрійовича на рішення Печерського районного суду міста Києва від 01 лютого 2024 року в складі судді Остапчук Т. В.,

встановив:

26.09.2023 Товариство з обмеженою відповідальністю «Будсервісматеріали» (далі - ТОВ «Будсервісматеріали») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 є власником машиномісця № НОМЕР_1 в секції «Б» підземної автостоянки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується рішенням Печерського районного суду м. Києва від 16 жовтня 2009 року у справі № 2-84/09 про поділ спільного майна подружжя. 
ТОВ «Будсервісматеріали» здійснює діяльність з технічного обслуговування Автопаркінгу відповідно до Акту про приймання в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, зареєстрованого 28.09.2001 в Управлінні Держархбудконтролю м. Києва за №262.
Для обслуговування Автопаркінгу, утримання його у належному стані і забезпечення безпеки майна третіх осіб (власників автомобілів), позивач уклав відповідні договори з підрядними організаціями щодо постачання електроенергії, води, теплопостачання, також надається цілий ряд інших послуг по обслуговуванню вказаної підземної автостоянки, а саме: прибирання паркінгу, миття паркінгу, обслуговування систем протипожежної автоматики та домовидалення та інших систем паркінгу. 
При цьому позивач несе витрати з технічного обслуговування, повірки, ремонту та наладки приладів обліку теплової енергії, витрати з утримання служби охорони, тощо, на підставі чого позивачем було складено калькуляцію вартості утримання одного машиномісця, яка становить 625 грн на місяць.
Послуги, що надаються позивачем, не можуть бути відокремлені, а відповідач не може бути позбавлений на їх отримання у зв`язку з специфікою їх надання (освітлення паркінгу, охорона, утримання систем водопостачання, прибирання для власників усіх машиномісць одночасно).
З 01.11.2021 діє тариф за обслуговування одного машиномісця в автопаркінгу у розмірі 625 грн щомісячно. 
За період з 01.03.2021 по 31.08.2023 включно в результаті несплати за належним чином за надані послуги з утримання машиномісця за відповідачем утворився борг в розмірі 17 430 грн. 

Інфляційні збитки відповідача відповідно до розрахунку становлять 2 411, 21 грн.
Розмір 3 відсотків річних з простроченої суми відповідно до розрахунку становить 603,21 грн.
З огляду на викладене, ТОВ «Будсервісматеріали» просило суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за наданні послуги в розмірі 17 430,00 грн - основного боргу, 2 411,21 грн - інфляційної складової боргу, 603,21 грн - 3% річних, та судового збору 2 684 грн.
Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 01 лютого 2024 року позов задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Будсервісматеріали» заборгованість за надані послуги у розмірі 17 430 грн основного боргу; 2 411,21 грн інфляційної складової боргу, 603, 21 грн - 3% річних. Також стягнуто судовий збір у розмірі 2 684 грн.
Суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не виконує належним чином зобов`язання з щомісячної сплати вартості наданих позивачем послуг. Останній також не надав доказів того, що він не є власником машиномісця № НОМЕР_1 в секції «Б» за адресою: АДРЕСА_1 . 
14.03.2024 представник ОСОБА_1 - адвокат Лихвар В. А. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Печерського районного суду міста Києва від 01 лютого 2024 року та прийняти нове судове рішення, яким в задоволенні позову відмовити. Судові витрати покласти на позивача.
Доводи апеляційної скарги обґрунтовані тим, що суд першої інстанції застосував норми Закону України «Про житлово-комунальні послуги» за №1875-ІV від 24 червня 2004 року, який втратив чинність 01 травня 2019 року.
Позивачем не доведено, що паркомісце №41 належить відповідачу.
Судом не досліджено та не надано належну оцінку обґрунтуванню розрахунків з 01.03.2021 по 31.08.2023 витрат на утримання та експлуатацію стоянки АДРЕСА_1 .
Позивачем не надано доказів, що у підземному паркінгу по АДРЕСА_1 встановлено обладнання, яке потребує обслуговування, про яке йдеться в договорі №18/03/21/БСМ від 18 березня 2021 року. Ліцензія на здійснення послуг за цим договором відсутня. Позивачем не надано доказів фактичного надання вказаних у договорі послуг , оскільки не надано відповідних первинних документів ( рахунків, актів виконаних робіт тощо).
В договорі про надання послуг від 18 травня 2023 року зазначена вартість послуг по трьом рівним об`єктам у розмірі 7 064 грн, при цьому у розрахунку витрат з 01.11.2021 вартість заміру опору за рік визначена у розмірі 7 064 грн. До договору не надано доказів фактичного надання послуг, оскільки не надано відповідних первинних документів ( рахунків, актів виконаних робіт тощо). До позову Проект технічних заходів не надано, а тому встановити періодичність таких перевірок не має можливості. 
Позивачем не надано ні актів виконаних робіт, ні інших первинних документів, що підтверджують надані послуги відповідно до договору про виконання роботи від 01 січня 2020 року, предметом якого є виконання за завданням замовника будівельно- монтажних та ремонтних робіт на автостоянках за адресою: АДРЕСА_2. Надавач послуг за цим договором - ФОП ОСОБА_2 припинив підприємницьку діяльність 31.03.2023. 
Договір №11-18 про надання послуг від 01.02.2018 не містить дати, коли він набирає чинності та до якої дати діє, до цього договору не надано доказів фактичного надання вказаних у ньому послуг, а також необхідність надання послуг, передбачених цим договором. 
Договір №39 від 01.02.2018 на введення в експлуатацію, технічне обслуговування та ремонт реєстраторів розрахункових операцій (РРО) не містить дати, до якої він діє, позивачем не надано доказів того, що вказані у договорі послуги мають відношення до утримання паркінгу за адресою: АДРЕСА_1 , у належному стані, а також доказів необхідності надання цих послуг. 
Договір №02/01/23 на послуги з технічного обслуговування первинних засобів пожежогасіння від 02.01.2023 року також не є доказом наданих послуг, оскільки не надано актів виконаних робіт, ні інших первинних документів, що підтверджують надані послуги. Позивачем не надано доказів, що ці послуги мають відношення до утримання паркінгу у належному стані. Ліцензія ФОП, що здійснює надання послуг за цим договором, в матеріалах справи відсутня. 
Договір №03/03/02/21 про надання послуг від 03 лютого 2020 року не може бути належним доказом, оскільки не надано доказів фактичного надання послуг. До позову Проект технічних заходів не надано, а тому встановити періодичність таких перевірок не має можливості. 
Позивачем до позову надано рахунки та акти виконаних робіт ПАТ «АК «Київводоканал» за період з 21.02.2020 по серпень 2023 року, але не за всі місяці. Ідентифікувати за якою адресою вони надавались не має можливості. 
Рахунки ПрАТ «Київстар» лише за чотири місяці на загальну суму 1 600 грн не є доказами наданих послуг, оскільки неможливо ідентифікувати, за якою адресою ці послуги надавались. 
Позивачем не надано підтверджуючих документів стосовно витрат, зазначених у розрахунках: послуги банку, обслуговування СПС, пультове спостереження, обслуговування системи контролю загазованості, перекатування пож. Рукавів, витрати на ремонт, прибирання, матеріали, паливо, інтернет, кнопка виклику МВС, оренда автотранспорту, канцтовари, оренда приміщень, бухгалтерія 1С, заміна приладів освітлення, обслуговування системи відеоспостереження та СКУД, медок. 
Позивачем не доведено доцільність використання таких спеціалістів, як консультант, диспетчери та касир. 
Відповідачу не надсилались будь-які платіжні документи щодо оплати по утриманню паркомісця. 
Вимога про стягнення з відповідача 3% річних та інфляційних втрат не підлягає задоволенню, оскільки позивачем не доведено наявність у відповідача заборгованості перед позивачем.
Також, відповідно до постанови КМУ від 5 березня 2022 року №206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» заборонено нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих за заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги. 
Щодо порушення норм процесуального права зазначив, що в даній справі було призначено два судових засідання, а саме 26 грудня 2023 року та 01 лютого 2024 року. Обидва судові засідання не були проведені, відповідач був позбавлений права на участь у судових засіданнях та права на справедливий та неупереджений судовий розгляд даної справи.
04.10.2024 ТОВ «Будсервісматеріали» подало відзив на апеляційну скаргу, в якій просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а судове рішення без змін.
Посилається на те, що факт належності машиномісця відповідачу встановлений рішенням Печерського районного суду м. Києва від 16 жовтня 2009 року у справі №2-84/09 про поділ спільного майна подружжя, який долучався до позовної заяви.
Послуга з утримання машиномісць є послугою з надання житлово-комунальних послуг.
Відповідач ніколи не направляв на адресу позивача жодних актів-претензій на підтвердження ненадання або надання неналежної якості послуг з утримання автостоянки і відповідних доказів суду не надав. Окрім того, позивачем доведено, а матеріалами справи підтверджується, що позивач несе витрати, пов`язані з утриманням автопаркінгу, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Ковпака, 17.
Послуги, що надаються позивачем, не можуть бути відокремлені, відповідач не може бути позбавлений на їх отримання у зв`язку із специфікою їх надання. З огляду на це, позивач з метою підтвердження фактичного надання послуг надав перелік договорів з підрядними організаціями та акти виконаних робіт.
Окрім того, відповідач наводячи свої суб`єктивні претензії до господарських договорів позивача із підрядними організаціями та ФОП, як на підставу несплати ним послуг за утримання машиномісця, жодного разу за період існування заборгованості не сплатив жодного внеску за хоча б якимось тарифом.
Відповідно до положень частини 1 статті 369 ЦПК України в редакції, що діяла на час відкриття апеляційного провадження, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Відповідно до положень частини четвертої статті 319 ЦК України, власність зобов`язує.
Згідно з положеннями статті 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом, тобто означена стаття встановлює презумпцію обов`язку власника нести усі витрати, пов`язані з утриманням належного йому майна, в тому числі, з оплати комунальних та інших наданих йому послуг, поза залежністю від того, чи користується він ними безпосередньо чи ні. До таких витрат належать витрати, пов`язані зі зберіганням майна, його ремонтом, забезпеченням збереження його властивостей тощо. Такий обов`язок власника є похідним від належних йому, як абсолютному володарю, правочинів володіння, користування та розпорядження майном. Невиконання власником свого обов`язку по утриманню своєї власності може створювати небезпеку для третіх осіб.
За змістом статті 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.
Зазначені положення законодавства встановлюють презумпцію обов`язку власника нести усі витрати, пов`язані з утриманням належного йому майна, у тому числі з оплати комунальних та інших наданих йому послуг, поза залежністю від того, чи користується він ними безпосередньо чи ні.
До таких витрат належать витрати, пов`язані зі зберіганням майна, його ремонтом, забезпеченням збереження його властивостей тощо. Такий обов`язок власника є похідним від належних йому, як абсолютному володарю, правочинів володіння, користування та розпорядження майном. Невиконання власником свого обов`язку по утриманню своєї власності може створювати небезпеку для третіх осіб.
Отже, власник нерухомого майна у вигляді машиномісця у паркінгу також несе обов`язок з оплати витрат на утримання цього майна (машиномісця).
Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Правило статті 526 ЦК України є універсальним і підлягає застосуванню як до виконання договірних, так і недоговірних зобов`язань. Недотримання умов виконання призводить до порушення зобов`язання.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником автостоянки (машиномісця) № НОМЕР_1 , розташованої на другому поверсі секції «Б» за адресою: АДРЕСА_1 .
Вказана обставина підтверджується рішенням Печерського районного суду міста Києва від 16 жовтня 2009 року у справі № 2-84/09 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя та усунення перешкод в реалізації права власності і вселення та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права власності та поділ спільного майна.
Так, відповідно до змісту вказаного судового рішення, в порядку поділу спільного майна ОСОБА_1 виділено в особисту приватну власність автостоянку №41, розташовану в АДРЕСА_1 .
Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Актом, зареєстрованим за № 262 від 28.09.2001, закінчено будівництво та прийнято в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта: криту автостоянку до житлового будинку, вбудовані приміщення секції «В», «Г», «Д» житлового будинку в Московському району за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до акту №30-09/Кп від 30.09.2003 крита автостоянка знаходиться в стані, придатному для подальшої експлуатації, обладнання та устаткування знаходиться у справному стані.
Судом також встановлено, що обслуговування критої автостоянки до житлового будинку по АДРЕСА_1 здійснює ТОВ «Будсервісматеріали».
Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «Будсервісматеріали» з метою надання послуг з утримання вказаної автостоянки ( паркінгу) було укладено ряд договорів, а саме:
1. Договір №18/03/21/БСМ від 18.03.2021 про надання послуг з технічного обслуговування установок автоматичної пожежної сигналізації, оповіщення про пожежу та централізованого пожежного спостереження, укладений з ТОВ «Експертний технічний центр цивільного захисту та техногенної безпеки», за умови якого замовник доручає, а виконавець зобов`язується здійснювати технічне обслуговування установок автоматичної пожежної сигналізації та оповіщення про пожежу на об`єкті (підземні автопаркінги , розташовані за адресою: АДРЕСА_3 , 14 , АДРЕСА_1 ) , та забезпечення передачі сигналу від системи централізованого пожежного спостереження об`єкту замовника, підключеного до СЦПС за допомогою пульту пожежного спостереження виконавця до Регіональної оперативно-диспетчерської служби Оперативно-координаційного центру Державної служби надзвичайних ситуацій України, а також технічне обслуговування СЦПС. Відповідно до додатку №1 до цього договору вартість робіт за цим договором по об`єкту, зокрема, АДРЕСА_1 , становить 1 494 грн з ПДВ. Відповідно до додаткової угоди до цього договору від 01.03.2022, вартість всіх робіт становить 6 000 грн; 
2. Договір №03/03/02/21 про надання послуг від 03.02.2020, укладений з ФОП ОСОБА_5 , предметом якого є послуги: перевірка ізоляції проводів, кабелів та апаратури, перевірка наявності кола між заземленими установками й елементами заземленої установки, перевірка повного опору петлі «фаза-нуль» в приміщеннях автопаркінгів за адресами: АДРЕСА_1 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 ; 
3. Договір про надання послуг від 18 травня 2023 року, укладений з ФОП ОСОБА_5 , предметом якого є послуги: перевірка ізоляції проводів, кабелів та апаратури, перевірка наявності кола між заземленими установками й елементами заземленої установки, перевірка повного опору петлі «фаза-нуль» за адресою: АДРЕСА_1 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 ; 
4. Договір про виконання роботи від 01 січня 2020 року, укладений з ФОП ОСОБА_2 , предметом якого є виконання будівельно-монтажних та ремонтних робіт, в тому числі на автостоянці по АДРЕСА_1 ; 
5. Договір №11-18 про надання послуг від 01 лютого 2018 року, укладений з ФОП ОСОБА_6 , предметом якого є надання послуг контакт-центру по прийманню заявок для обслуговування паркінгу в будинках, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 . 
6. Договір №39 від 1 лютого 2018 року на введення в експлуатацію, технічне осблугоування та ремонт реєстраторів розрахункових операцій (РРО), укладений з ТОВ «Міг-Сервіс» ;
7. Договір №02/01/23 від 02.01.2023 на послуги з технічного обслуговування первинних засобів пожежогасіння, укладений з ФОП ОСОБА_7 , предметом якого є надання послуг з перезарядки, діагностики та поточного ремонту вогнегасників згідно вимогам ДСТУ 4297:2004 «Пожежна техніка. Технічне обслуговування вогнегасників. Загальні технічні вимоги» в Правилами експлуатації вогнегасників з метою забезпечення їх відповідності ДСТУ 3675-98 і технічним умовам виробника на конкретний вид вогнегасника.
Позивачем надано рахунки на оплату послуг з централізованого водовідведення та водопостачання, акти-приймання-передачі вказаних послуг, за абонентське обслуговування, рахунки на оплату тощо (а.с. 67-113).
Сукупність наданих позивачем доказів підтверджують є достатньою для висновку, що саме ним здійснюється надання послуг з утримання та експлуатаційного обслуговування паркінгу , де знаходиться належне позивачу на праві власності машиномісце (автостоянка). 
Доводи відповідача про те, що перелік укладених позивачем договорів з метою надання послуг з технічного обслуговування установок автоматичної пожежної сигналізації, оповіщення про пожежу та централізованого пожежного спостереження, перевірки ізоляції проводів, кабелів та апаратури, виконання будівельно-монтажних та ремонтних робіт, послуг контакт-центру по прийманню заявок для обслуговування паркінгу, на введення в експлуатацію, технічне осблугоування та ремонт реєстраторів розрахункових операцій, з технічного обслуговування первинних засобів пожежогасіння тощо не є належними доказами на підтвердження надання послуг позивачем є необґрунтованими. 
Відповідачем не надано доказів того, що він звертався до відповідача з відповідною претензією щодо обсягу наданих послуг, або ненадання послуг відповідно до умов укладених позивачем договорів. 
Відповідно до наданого суду розрахунку, з березня 2021 року по серпень 2023 року відповідач не сплачував заборгованість, яка виникла внаслідок несплати за надані ТОВ «Будсервісматеріали» послуги, у зв`язку з чим утворилася заборгованість в розмірі 17 430 грн.
Доказів погашення заборгованості відповідачем не надано та матеріали справи не містять.
За змістом статті 625 ЦК України нараховані на суму боргу інфляційні втрати та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності (спеціальним видом цивільно-правової відповідальності) боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування ним утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
Отже, законодавець визначає обов`язок боржника на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахування рівня інфляції за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті, та три проценти річних за увесь час прострочення, тобто з моменту порушення грошового зобов`язання до момент його усунення.
На правовідносини, що виникли між учасниками справи, поширюється дія частини 2 статті 625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання.
При цьому, колегією суддів апеляційного суду враховується, що згідно з Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України №2102-ІХ від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався та триває по цей час.
Постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2022 № 206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» до 29 грудня 2023 року було визначено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги.
Ця постанова набрала чинності з дня її опублікування і застосовується з 24.02.2022 року.
Однак, відповідно до пункту 3 Постанови Кабінету Міністрів України № 1405 від 29 грудня 2023 року «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати житлово-комунальних послуг», яка набрала чинності 30 грудня 2023 року, пункт 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 05 березня 2022 року №206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» викладено у такій редакції: «1. Установити, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється:
нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення плати за житлово-комунальні послуги населенням (у тому числі населенням, що проживає у будинках, де створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, житлово-будівельні (житлові) кооперативи або яким послуги надаються управителем чи іншою уповноваженою співвласниками особою за колективним договором) в територіальних громадах, що розташовані на територіях, на яких ведуться бойові дії (територіях можливих бойових дій, активних бойових дій, активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси) або тимчасово окупованих Російською Федерацією, відповідно до переліку, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій (до дати припинення можливості бойових дій, завершення бойових дій, завершення тимчасової окупації), або якщо нерухоме майно споживача було пошкоджено внаслідок воєнних (бойових) дій за умови інформування про такі випадки відповідного виконавця комунальної послуги (для послуги розподілу природного газу з урахуванням вимог Правил безпеки систем газопостачання, затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості від 15 травня 2015 року № 285);
припинення/зупинення надання житлово-комунальних послуг у разі їх неоплати або оплати не в повному обсязі послуги населенням (у тому числі населенням, що проживає у будинках, де створено об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, житлово-будівельні (житлові) кооперативи або яким послуги надаються управителем чи іншою уповноваженою співвласниками особою за колективним договором) в територіальних громадах, що розташовані на територіях, на яких ведуться бойові дії (територіях можливих бойових дій, активних бойових дій, активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси) або тимчасово окупованих Російською Федерацією, відповідно до переліку, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій (до дати припинення можливості бойових дій, завершення бойових дій, завершення тимчасової окупації), або якщо нерухоме майно споживача було пошкоджено внаслідок воєнних (бойових) дій за умови інформування про такі випадки відповідного виконавця комунальної послуги (для послуги розподілу природного газу з урахуванням вимог Правил безпеки систем газопостачання, затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості від 15 травня 2015 року № 285);
стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, утвореної після 24 лютого 2022 року з дати виникнення можливості бойових дій/початку бойових дій по дату припинення можливості бойових дій/завершення бойових дій на територіях, включених до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії, відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій, споживачів та/або членів їх сімей, які покинули своє місце проживання та надали виконавцю комунальних послуг, управителю багатоквартирного будинку, іншій уповноваженій співвласниками особі у паперовій або електронній формі довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи згідно з додатком 2 до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 509 Про облік внутрішньо переміщених осіб (Офіційний вісник України, 2014 р., № 81, ст. 2296; 2015 р., № 70, ст. 2312; 2016 р., № 46, ст. 1669; 2022 р., № 26, ст. 1418), або інші документи, що підтверджують їх відсутність у житловому та/або нежитловому приміщенні, будинку, в яких вони є споживачами на підставі укладених договорів (довідки з місця тимчасового проживання, роботи, лікування, навчання, проходження військової служби (у тому числі отримані в іноземній державі), відбування покарання тощо, документи, що підтверджують факт перетинання державного кордону України (на виїзд з України і в`їзд в Україну) у відповідний період часу), або якщо нерухоме майно споживача було пошкоджено внаслідок воєнних (бойових) дій за умови інформування про такі випадки відповідного виконавця комунальної послуги (для послуги розподілу природного газу з урахуванням вимог Правил безпеки систем газопостачання, затверджених наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості від 15 травня 2015 р. № 285);
нарахування плати за житлово-комунальні послуги з дати початку по дату завершення тимчасової окупації територій, включених до переліку тимчасово окупованих Російською Федерацією територій України, відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій, та стягнення заборгованості за ці послуги, утвореної після 24 лютого 2022 року за відповідний період окупації, споживачів та/або членів їх сімей на відповідній території».
Таким чином, основні зміни полягають в тому, що з 30 грудня 2023 року заборона на нарахування штрафних санкцій, припинення/зупинення надання житлово-комунальних послуг та стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги у зв`язку з неоплатою їх в неповному обсязі стосується виключно територій, де ведуться бойові дії (можливих бойових дій) або тимчасово окупованих територій.
Місто Київ не входило та не входять до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затверджених наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій від 22.12.2022 року №309.
Отже, законодавець встановив заборону нараховувати, у тому числі інфляційні втрати та 3 % річних, і такі положення до внесення змін до Постанови Кабінету Міністрів України від 05 березня 2022 року №206 на підставі Постанови Кабінету Міністрів України № 1405 від 29 грудня 2023 року стосувались території міста Києва, а тому нормативно-правовий акт (постанова) Кабінету Міністрів України №206 від 05 березня 2022 року підлягає застосуванню до врегулювання спірних правовідносин за період з 24 лютого 2022 року по серпень 2023 року.
За таких обставин нараховані позивачем на суму боргу інфляційні втрати та 3 % річних за період з 24 лютого 2022 року по 31 серпня 2023 року не підлягають стягненню з відповідача.
У зв`язку з чим у позивача виникло право на стягнення 3 % річних та інфляційної складової боргу за період з 01 березня 2021 року по 23 лютого 2022 року. 
За проведеними обчисленнями, з урахуванням методики розрахунку інфляційних втрат та 3 % річних відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, за період 01 березня 2021 року по 23 лютого 2022 року розмір 3% річних становить - 578,18 грн, інфляційних втрат - 2 310,40 грн.
За наведених вище обставин, позовні вимоги ТОВ «Будсервісматеріали» у частині стягнення з ОСОБА_1 суми боргу за надані послуги з утримання та обслуговування машиномісця, з урахуванням інфляційних втрат та 3% річних, підлягають частковому задоволенню.
Як вбачається з матеріалів справи, відповідач був повідомлений про судові засідання, призначені на 26 грудня 2023 року та на 01 лютого 2024 року, проте в судове засідання не з`явився, про що складено відповідні довідки секретарем с/з Гаманюк О. С. 
За таких підстав доводи апеляційної скарги про те, що відповідач був позбавлений можливості права взяти участь у судових засіданнях є необґрунтованими. 
Доводи апеляційної скарги про застосування апеляційним судом до спірних правовідносин положення Закону України «Про житлово-комунальні послуги», який втратив чинність, є такими, що заслуговують на увагу, проте не вплинули на правильність вирішення спору.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині стягнення інфляційних втрат та 3% річних. 
Згідно ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Відповідно до ч. 1 цієї статті, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача в разі задоволення позову.
При поданні позовної заяви позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 2 684 грн.
При подачі апеляційної скарги відповідачем сплачено судовий збір у розмірі 4 026 грн.
За результатами апеляційного перегляду справи апеляційну скаргу було задоволено частково (0,68%), рішення суду в частині стягнення інфляційних втрат та 3% річних змінено, а тому стягнута судом першої інстанції сума судового збору підлягає зменшенню з 2 684 грн до 2 667, 36 грн. 
З позивача на користь відповідача підлягає стягненню судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 24,96 грн.
Керуючись ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Лихвара Валентина Андрійовича задовольнити частково.
Рішення Печерського районного суду міста Києва від 01 лютого 2024 року в частині задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Будсервісматеріали» до ОСОБА_1 про стягнення інфляційних втрат та 3% річних та в частині розподілу судових витрат між сторонами змінити.
Зменшити розмір інфляційних втрат, який підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Будсервісматеріали» з 2 411, 21 грн до 2 310, 40 грн, а розмір 3% річних з 603, 21 грн до 578, 18 грн, судових витрат з 2 684 грн до 2 667, 36 грн.
В решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Будсервісматеріали» на користь ОСОБА_1 24 грн 96 коп. у відшкодування судового збору за подання апеляційної скарги.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач Г. М. Кирилюк

Судді: І. М. Рейнарт 

Т. І. Ящук