Справа №333/11112/25
Провадження №2-о/333/60/26

РІШЕННЯ
Іменем України

13 січня 2026 року        м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:
судді           Холода Р.С.,
за участю секретаря судового засідання      Лузанової А.Д.,
заявника           ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя, в порядку окремого провадження, цивільну справу за заявою ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ), заінтересована особа - приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Алейнікова Наталія Олексіївна (адреса: м. Запоріжжя, бул. Шевченка, буд.18, прим. 1) про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, -

ВСТАНОВИВ:

24.11.2025 року ОСОБА_1 звернувся до Комунарівського районного суду м. Запоріжжя з заявою про встановлення факту належності йому договору купівлі-продажу житлового будинку від 30.09.2005 року.
Заява обґрунтована тим, що 30.09.2005 року між ним та ОСОБА_2 було укладено договір-купівлі продажу житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначений правочин відповідно до вимог законодавства був нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Гришиною В.І. та зареєстровано в реєстрі за №1-1009.
Власники нерухомого майна, право власності на яке було набуто до 01.01.2013 року, зобов`язані внести відомості про своє речове право до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Під час огляду правовстановлюючих документів, з метою внесення відомостей про право власності на вищевказаний житловий будинок, було виявлено, що при оформленні договору купівлі-продажу від 30.09.2005 року в тексті договору допущено технічну помилку, а саме: реєстраційний номер облікової картки платника податків ОСОБА_1 зазначено неправильно - НОМЕР_2 , замість правильного номеру – НОМЕР_1 .
У зв`язку з допущеною технічною помилкою у державного реєстратора (приватного нотаріуса Алейнікової Н.О.) виникли сумніви щодо належності йому нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу житлового будинку від 30.09.2005 року, що унеможливлює внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 03.12.2025 року прийнято вказану заяву до розгляду та відкрито провадження, розгляд справи вирішено проводити в порядку окремого провадження.
В судовому засіданні заявник  ОСОБА_1  свою заяву підтримав в повному обсязі, просив задовольнити з підстав, викладених у ній.
Приватний нотаріус Алейнікова Н.О. до зали судового засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомила

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній письмові докази, суд дійшов до висновку, що заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі.
У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.
Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.
Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст. ст. 76, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Судом встановлено, що 30.09.2005 року між ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , та ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , укладено договір купівлі-продажу будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Гришиною В.І. та зареєстрований в реєстрі за №1-1009.
19.10.2005 року вказаний договір купівлі-продажу був зареєстрований в Орендному підприємстві «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації».
Згідно з довідкою про внесення відомостей до Єдиного державного демографічного реєстру №731740-2021, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: : НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 з 20.04.2006 року.
Відповідно до картки платника податків № НОМЕР_5 , виданої 25.07.2013 року, ОСОБА_1 присвоєно реєстраційний номер платника податків НОМЕР_4 .
Згідно з повідомленням приватного нотаріусу Алейнікової Н. №311/01-16 від 20.11.2025 року, ОСОБА_1  звертався до неї з метою вчинення нотаріальної дії щодо розпорядження житловим будинком АДРЕСА_1 . У зв`язку з тим, що реєстраційний номер облікової картки платника податків ОСОБА_1 , який звернувся за вчиненням нотаріальної дії, не збігається з реєстраційним номером облікової картки платника податків покупця, зазначеного в договорі купівлі-продажу, приватний нотаріус повідомила заявнику, що він має право звернутися до суду із заявою про визнання свого права власності.

Відповідно до 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Пунктом 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.
Згідно ст.ст. 24, 28 ЦК України фізичною особою є людина як учасник цивільних відносин. Фізична особа набуває прав та обов`язків і здійснює їх під своїм ім`ям. Ім`я фізичної особи, яка є громадянином України, складається із прізвища, власного імені та по батькові, якщо інше не випливає із закону або звичаю національної меншини, до якої вона належить. Ім`я фізичній особі надається відповідно до закону.

Також додатковою ідентифікаційною ознакою особи є її реєстраційний номер облікової картки платника податків, який надається фізичним особам після реєстрації в Державному реєстрі фізичних осіб України та закріплюється за ними протягом усього їхнього життя.

Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Встановлення факту, про який просить заявник, необхідний йому для реалізації свого права щодо внесення відомостей до Державного реєстру речових прав.

Проаналізувавши зібрані докази у їх сукупності, а також те, що іншим шляхом підтвердити належність заявнику правовстановлюючого документу неможливо, суд вважає доведеним факт належності заявнику спірного правовстановлюючого документа договору купівлі-продажу від 30.09.2005 року.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 13, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 315, 316 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ), заінтересована особа -приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Алейнікова Наталія Олексіївна (адреса: м. Запоріжжя, бул. Шевченка, буд.18, прим. 1) про встановлення факту належності правовстановлюючого документа - задовольнити.
Встановити факт належності ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) договору купівлі продажу будинку АДРЕСА_1 , посвідченого 30.09.2005 року приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Гришиною В.І. та зареєстрованого в реєстрі за №1-1009.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.
Повний текст рішення складено 16.01.2026 року.

Суддя Комунарського районного суду
м.Запоріжжя         Р.С.Холод