ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2026 року		Справа № 140/2965/25 пров. № А/857/31692/25	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
судді-доповідача – Качмара В.Я.,
суддів – Гудима Л.Я., Онишкевича Т.В.,
розглянувши у порядку письмового провадження в м.Львові справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту соціальної політики Луцької міської ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, провадження в якій відкрито за апеляційною скаргою Департаменту соціальної політики Луцької міської ради на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 27 червня 2025 року (суддя Каленюк Ж.В., м.Луцьк), -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2025 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Департаменту соціальної політики Луцької міської ради (далі Департамент), в якому просила:
визнати протиправними дії Департаменту щодо відмови в наданні соціальної послуги з догляду на професійній основі, оформленої листом від 04.03.2025 № 33.2-17/2064/2025; 
зобов`язати Департамент з урахуванням згоди ОСОБА_1 надавати соціальні послуги та з урахуванням комплексного визначення ступеня індивідуальних потреб особи, яка потребує надання соціальних послуг з догляду на професійній основі, укласти договір про надання соціальних послуг з догляду на професійній основі ОСОБА_2 з подальшою виплатою компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду без здійснення підприємницької діяльності на професійній основі.
Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 27 червня 2025 року позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Департаменту щодо відмови ОСОБА_1 у наданні соціальних послуг з догляду на професійній основі ОСОБА_2 , оформленої листом від 04.03.2025 №33.2-17/2064/2025. Зобов`язати Департамент за результатами комплексного визначення індивідуальних потреб особи, яка потребує надання соціальних послуг, прийняти рішення про надання ОСОБА_2 соціальних послуг з догляду на професійній основі фізичною особою з урахуванням вибору ОСОБА_1 . В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Не погодившись із ухваленим рішенням, в частині задоволених позовних вимог, його оскаржив відповідач, який із покликанням на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити повністю.
В доводах апеляційної скарги вказує, що за результатами комплексного визначення ступеня індивідуальних потреб ОСОБА_2 підготовлено висновок про результати комплексного визначення індивідуальних потреб особи. Відповідно до шкали оцінювання елементарних та складних дій встановлена IV група рухової активності та підтверджено потребу у наданні соціальних послуг з догляду. Відтак, соціальні послуги з догляду на професійній основі повинні надаватися ОСОБА_2 чотири п`ять разів на тиждень. В даній ситуації, судом не враховано той факт, що син позивача є особою, яка не є лежачою та може рухатись, приймати самостійно їжу. Тобто не є особою, яка не може себе взагалі обслуговувати та потребує цілодобового догляду.
Позивач відзиву на апеляційну скаргу не подала.
У відповідності до частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС), суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, так як апеляційну скаргу подано на судове рішення, що ухвалене в порядку письмового провадження (без повідомлення сторін) за наявними у справі матеріалами.
Переглянувши справу за наявними у ній матеріалами, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не забезпечив позивачу як законному представнику (опікуну) ОСОБА_2 право на вільний вибір надавача соціальних послуг та не навів обґрунтованих мотивів неможливості надання нею соціальних послуг з догляду на професійній основі її сину, а пропозиція Департаменту у листі від 28.02.2025 №33.2-17/1919/2025 про надання ОСОБА_2 соціальних послуг з догляду надавачем соціальних послуг територіальним центром соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Луцької міської територіальної громади (далі Територіальний центр). не враховує прав отримувачів соціальних послуг.
Такі висновки суду першої інстанції відповідають встановленим обставинам справи, зроблені з додержанням норм матеріального і процесуального права, з таких міркувань.
Відповідно до частини першої статті 308 КАС суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
В іншій частині - щодо відмови у задоволенні позову, рішення суду першої інстанції фактично не оскаржується, тому суд апеляційної інстанції не має права робити правові висновки щодо цієї частини судового рішення.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи те, що позивач ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_2 , який є особою з інвалідністю ІА групи та потребує постійного стороннього догляду і допомоги що підтверджено свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , довідкою до акта огляду МСЕК від 1709.2018 № 761154 (далі Довідка МСЕК). 
Згідно з висновком від 11.02.2025 №10/18 про наявність порушень функцій організму, через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі, ОСОБА_2 рекомендовано отримання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі від фізичної особи .
Із довідки Волинського обласного центру соціальних служб від 10.08.2023 №0011/02-17 слідує, що ОСОБА_1 пройшла курс навчання для осіб, які надають соціальні послуги з догляду без здійснення підприємницької діяльності, та склала іспит відповідно до Типової програми, затвердженої наказом Мінсоцполітики України від 15.03.2021 № 121, у Волинському обласному центрі соціальних служб. 
Листом Департаменту від 23.08.2023 №11.2-9/7468/2023 підтверджено, що позивача включено до переліку фізичних осіб, які надають соціальні послуги з догляду без здійснення підприємницької діяльності на професійній основі.
21.02.2025 ОСОБА_1 звернулася до Департаменту із заявою про потребу у наданні соціальних послуг з догляду на професійній основі її сину ОСОБА_2 та із заявою про згоду надавати соціальні послуги з догляду на професійній основі.
За результатами комплексного визначення ступеня індивідуальних потреб ОСОБА_2 підготовлено висновок від 27.02.2025 №54/8/2025, погоджений комісією щодо комплексного визначення ступеня індивідуальних потреб особи, яка потребує надання соціальних послуг (протокол від 27.02.2025 № 8), відповідно до якого сума балів становить 53,5, що відповідає 6 ступеню індивідуальних потреб відповідно Державного стандарту догляду вдома.
Відповідач на адресу позивача направив лист від 28.02.2025 №33.2-17/1919/2025 з пропозицією надавати ОСОБА_2 соціальні послуги з догляду вдома надавачем соціальних Територіальний центр.
Також 28.02.2025 на електронну адресу ОСОБА_1 надійшло повідомлення Територіального центру про необхідність складення працівником Територіального центру за місцем проживання ОСОБА_2 акта оцінки потреб сім`ї/особи. У відповідь ОСОБА_1 повідомила, що звернулася до Департаменту із заявою саме про потребу у наданні соціальних послуг з догляду на професійній основі та надала свою згоду надавати соціальні послуги з догляду на професійній основі, а 25.02.2025 представниками Департаменту акт оцінки складено; з цих підстав ОСОБА_1 відмовилася від повторного оцінювання потреб (а.с.71).
Водночас на лист Департаменту від 28.02.2025 №33.2-17/1919/2025 ОСОБА_1 звернулася із заявою від 03.03.2025, у якій відмовилася від соціальних послуг Територіального центру, оскільки згідно з Довідкою МСЕК її син ОСОБА_2 потребує постійного стороннього догляду та просила забезпечити вибір серед всіх надавачів послуг (а не вибірково) (а.с.72).
Листом від 04.03.2025 №33.2-17/2064/2025 Департамент повідомив ОСОБА_1 про відмову у наданні соціальних послуг на професійній основі в частині призначення компенсації за надання соціальних послуг на професійній основі на підставі абзацу сьомого пункту 6 Порядку №1040 (а.с.74 зворот-75).
Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Основні організаційні та правові засади надання соціальних послуг, спрямованих на профілактику складних життєвих обставин, подолання або мінімізацію їх негативних наслідків, особам/сім`ям, які перебувають у складних життєвих обставинах, визначає Закон України «Про соціальні послуги» (далі Закон № 2671-VIII у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Згідно з частиною першої статті 8 Закону № 2671-VIII суб`єктами системи надання соціальних послуг є:
1) уповноважені органи у сфері надання соціальних послуг;
1-1) бюджетна установа, яка організовує та здійснює закупівлю соціальних послуг за рахунок коштів державного бюджету у випадках та порядку, встановлених Кабінетом Міністрів України;
2) отримувачі соціальних послуг;
3) надавачі соціальних послуг;
4) об`єднання працівників системи надання соціальних послуг;
5) об`єднання надавачів соціальних послуг;
6) об`єднання отримувачів соціальних послуг.
Згідно з пунктом 6 частини першої статті 1 Закону № 2671-VIII надавачі соціальних послуг - юридичні та фізичні особи, фізичні особи - підприємці, включені до розділу «Надавачі соціальних послуг» Реєстру надавачів та отримувачів соціальних послуг; отримувачі соціальних послуг - особи/сім`ї, які належать до вразливих груп населення та/або перебувають у складних життєвих обставинах, яким надаються соціальні послуги; складні життєві обставини - обставини, що негативно впливають на життя, стан здоров`я та розвиток особи, функціонування сім`ї, які особа/сім`я не може подолати самостійно. 
Згідно з частиною першою статті 11 Закону № 2671-VIII до уповноважених органів системи надання соціальних послуг належать: 1) центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення; 2) Рада міністрів Автономної Республіки Крим, місцеві державні адміністрації; 3) виконавчі органи міських рад міст обласного значення, рад об`єднаних територіальних громад; 4) виконавчі органи міських рад міст обласного значення, рад об`єднаних територіальних громад.
Відповідно до частин першої-сьомої статті 13 Закону № 2671-VIII надавачі соціальних послуг провадять свою діяльність відповідно до законодавства про соціальні послуги, на підставі установчих та інших документів, якими визначено перелік соціальних послуг та категорії осіб, яким надаються такі послуги, за умови забезпечення їх відповідності критеріям діяльності надавачів соціальних послуг, встановленим Кабінетом Міністрів України.
Надавачі соціальних послуг можуть належати до державного, комунального або недержавного секторів.
До надавачів соціальних послуг державного/комунального сектору належать надавачі соціальних послуг, утворені органами, зазначеними у частині першій статті 11 цього Закону, діяльність яких фінансується за рахунок коштів відповідного бюджету/бюджетів.
До надавачів соціальних послуг державного/комунального сектору належать:
1) установи/заклади надання соціальних послуг (стаціонарні, реабілітаційні, тимчасового перебування);
2) інші установи/заклади соціальної підтримки (обслуговування), у тому числі спеціалізовані служби підтримки осіб, постраждалих від домашнього насильства та насильства за ознакою статі.
До надавачів соціальних послуг недержавного сектору належать підприємства, установи, організації, крім визначених частиною другою цієї статті, громадські об`єднання, благодійні, релігійні організації, фізичні особи - підприємці та фізичні особи, які надають соціальні послуги з догляду відповідно до цього Закону без здійснення підприємницької діяльності.
Фізичні особи, які надають соціальні послуги з догляду відповідно до цього Закону без здійснення підприємницької діяльності, проходять підготовку та перепідготовку у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду відповідно до цього Закону без здійснення підприємницької діяльності, виплачується компенсація за догляд.
Розмір компенсації за догляд фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду відповідно до цього Закону без здійснення підприємницької діяльності на професійній основі, визначається з розрахунку 70 відсотків мінімальної заробітної плати у погодинному розмірі за одну годину догляду за однією особою, але не більше 360 годин на місяць.
Компенсація за догляд фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду відповідно до цього Закону без здійснення підприємницької діяльності на професійній основі, виплачується фізичним особам - надавачам соціальних послуг, які не перебувають у трудових відносинах, не є фізичними особами - підприємцями, не провадять незалежної професійної діяльності (наукової, літературної, артистичної, художньої, освітньої або викладацької, а також медичної, юридичної практики, у тому числі адвокатської, нотаріальної діяльності тощо), не перебувають на обліку як безробітні.
Компенсація за догляд фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду відповідно до цього Закону без здійснення підприємницької діяльності на професійній основі, виплачується відповідно до тристороннього договору про надання соціальних послуг з догляду, що укладається у письмовій формі між фізичною особою - надавачем соціальних послуг з догляду, отримувачем соціальних послуг з догляду або його законним представником та структурним підрозділом з питань соціального захисту населення районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій, виконавчих органів міської ради міст обласного значення, рад об`єднаних територіальних громад.
Постановою Кабінету Міністрів України від 06.10.2021 № 1040 «Деякі питання призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду без здійснення підприємницької діяльності на професійній основі» затверджено Порядок подання та оформлення документів, призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду без здійснення підприємницької діяльності на професійній основі (далі Порядок № 1040).
Як встановлено судом першої інстанції, позивач ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_2 , який є особою з інвалідністю ІА групи та потребує постійного стороннього догляду і допомоги що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , Довідкою МСЕК. Крім того, на підставі рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 лютого 2023 року у справі № 161/14915/22 позивач є опікуном ОСОБА_2 строком на два роки (до 27.03.2025).
Відповідно до пункту 5 Порядку № 1040 особи або законні представники осіб, які потребують надання соціальних послуг з догляду на професійній основі, можуть обрати фізичну особу, яка надає соціальні послуги з догляду на професійній основі, із переліку фізичних осіб, які надають соціальні послуги з догляду на професійній основі (далі - перелік), який ведуть структурні підрозділи з питань соціального захисту населення районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчі органи сільських, селищних, районних у містах (у разі утворення), міських рад (далі - уповноважений орган).
Особа або законний представник особи, яка потребує надання соціальних послуг з догляду на професійній основі, подають уповноваженому органу заяву про потребу в наданні соціальних послуг з догляду на професійній основі за формою згідно з додатком 1 (далі - заява про потребу в наданні соціальних послуг).
Згідно з пунктом 6 Порядку № 104 уповноважений орган протягом двох робочих днів після отримання заяви про потребу в наданні соціальних послуг особи, яка потребує надання соціальних послуг з догляду на професійній основі, або її законного представника здійснює комплексне визначення ступеня індивідуальних потреб особи, яка потребує надання соціальних послуг з догляду на професійній основі, за показниками згідно з додатком 2.
Комплексне визначення ступеня індивідуальних потреб особи, яка потребує надання соціальних послуг з догляду на професійній основі, здійснюється фахівцями уповноваженого органу разом із представниками закладу охорони здоров`я, надавачів соціальних послуг із залученням особи, яка потребує надання соціальних послуг з догляду на професійній основі, або її законного представника.
За результатами комплексного визначення ступеня індивідуальних потреб особи, яка потребує надання соціальних послуг з догляду на професійній основі, уповноваженим органом готується висновок за формою згідно з додатком 2.
Якщо за результатами комплексного визначення ступеня індивідуальних потреб особи, яка потребує надання соціальних послуг з догляду на професійній основі, їй установлено IV групу рухової активності (5 ступінь індивідуальної потреби), соціальні послуги з догляду на професійній основі можуть надаватися два - три рази на тиждень; IV групу рухової активності (6, 7 ступені індивідуальної потреби) - чотири - п`ять разів на тиждень; V групу рухової активності - шість - сім разів на тиждень (у разі потреби).
Уповноважений орган протягом одного робочого дня після підготовки висновку за результатами комплексного визначення ступеня індивідуальних потреб особи, яка потребує надання соціальних послуг з догляду на професійній основі, надсилає такій особі або її законному представнику пропозицію щодо можливості надання соціальних послуг з догляду надавачем соціальних послуг (догляду вдома, паліативного догляду, підтриманого проживання) комунального чи недержавного сектору.
Якщо особа, яка потребує надання соціальних послуг з догляду на професійній основі, або її законний представник бажають отримати соціальні послуги догляду вдома, паліативного догляду, підтриманого проживання від надавача соціальних послуг комунального чи недержавного сектору, така особа або її законний представник протягом одного робочого дня після отримання відповідної пропозиції повідомляють про це уповноваженому органу для організації надання соціальних послуг.
У разі відмови особи, яка потребує надання соціальних послуг з догляду на професійній основі, або її законного представника від надання соціальних послуг догляду вдома, паліативного догляду, підтриманого проживання надавачем соціальних послуг комунального чи недержавного сектору уповноважений орган може відмовити такій особі або її законному представнику в наданні соціальних послуг з догляду на професійній основі, про що протягом одного робочого дня повідомляє особі або її законному представнику.
Якщо за результатами комплексного визначення індивідуальних потреб особи, яка потребує надання соціальних послуг з догляду на професійній основі, уповноважений орган приймає рішення про надання таких послуг фізичною особою, такий орган протягом двох робочих днів після комплексного визначення індивідуальних потреб особи, яка потребує надання соціальних послуг з догляду на професійній основі, надсилає письмове повідомлення фізичній особі, яка надає соціальні послуги з догляду на професійній основі, про вибір такої особи.
Фізична особа, яка надає соціальні послуги з догляду на професійній основі, не пізніше трьох робочих днів після отримання повідомлення подає до уповноваженого органу заяву про згоду надавати соціальні послуги з догляду на професійній основі (далі - заява про згоду надавати соціальні послуги) за формою згідно з додатком 3.
З матеріалів справи слідує, що 21.02.2025 до Департаменту надійшла заява ОСОБА_1 про потребу у наданні соціальних послуг з догляду на професійній основі сину ОСОБА_2 , до якої додано висновок про наявність порушення функцій організму, через які невиліковно хворі особи не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися і потребують соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі, від 11.02.2025 № 10/18.
При цьому для надання належної допомоги своєму сину позивач пройшла курс навчання для осіб, які надають соціальні послуги з догляду без здійснення підприємницької діяльності, та склала іспит відповідно до Типової програми, затвердженої наказом Мінсоцполітики України від 15.03.2021 № 121, у Волинському обласному центрі соціальних служб. Надалі Департаментом було включено ОСОБА_1 до переліку фізичних осіб, які надають соціальні послуги з догляду без здійснення підприємницької діяльності на професійній основі. 
Комісією, що діє на підставі розпорядження міського голови від 08.02.2023 № 30 «Про комплексне визначення ступеня індивідуальних потреб особи, яка потребує надання соціальних послуг», 27.02.2025 здійснено комплексне визначення ступеня індивідуальних потреб ОСОБА_2 та підготовлено висновок про результати комплексного визначення індивідуальних потреб особи, яка потребує надання соціальних послуг з догляду № 54/8/2025. Відповідно до шкали оцінювання елементарних та складних дій встановлена IV група рухової активності (6 ступінь індивідуальної потреби) та підтверджено потребу у наданні соціальних послуг з догляду.
Листом від 28.02.2025 відповідач запропонував ОСОБА_1 - законному представнику ОСОБА_2 надання соціальних послуг «догляд вдома» надавачем соціальних послуг комунального сектору Територіальним центром. Водночас під час розгляду заяви від 21.02.2025 відповідач не врахував волевиявлення позивача щодо наміру надавати соціальні послуги з догляду на професійній основі своєму сину особисто, яке було викладене у поданій заяві.
03.03.2025 позивач відмовилася від запропонованих послуг Територіального центру, обґрунтовуючи свою позицію медичними показаннями, підтвердженими Довідкою МСЕК, та станом здоров`я сина, який потребує постійного стороннього догляду, тоді як запропонований надавач забезпечує надання послуг лише протягом двох годин на день, що не відповідає його індивідуальним потребам.
Суд першої інстанції обгрунтовано виходив з того, що відповідач не наділений дискреційними повноваженнями щодо визначення надавача соціальних послуг, оскільки відповідно до пункту 5 Порядку №1040 особи або законні представники осіб, які потребують надання соціальних послуг з догляду на професійній основі, можуть обрати фізичну особу, яка надає соціальні послуги з догляду на професійній основі, із переліку фізичних осіб, які надають соціальні послуги з догляду на професійній основ, який ведеться уповноваженим органом. За таких умов, відповідач зобов`язаний діяти в межах наданих повноважень та забезпечити реалізацію зазначеного права, а не підміняти його власним розсудом.
Такий підхід відповідає принципу дотримання прав людини, прав дитини та прав осіб з інвалідністю, закріпленому у пункті 1 частини першої статті 3 Закону України № 2671-VIII, а також узгоджується з положеннями статті 12 цього Закону, якими гарантовано право отримувачів соціальних послуг на вільний вибір надавача та отримання соціальних послуг відповідно до умов і порядку, визначених законодавством.
Крім того, пункт 10 Порядку № 1040 передбачає можливість укладення договору про надання соціальних послуг з догляду на професійній основі з фізичною особою, яка є законним представником особи, що потребує такого догляду. 
Водночас, відповідач, відмовляючи в укладенні відповідного договору з ОСОБА_1 , не навів жодних обґрунтованих причин неможливості надання нею соціальних послуг власному сину та фактично позбавив її гарантованого законом права на вільний вибір надавача соціальних послуг.
У свою чергу, позивач виконала передбачені Порядком № 1040 умови для укладення договору, що підтверджується проходженням відповідного навчання, включенням її до переліку фізичних осіб - надавачів соціальних послуг з догляду на професійній основі та результатами комплексного визначення індивідуальних потреб особи, яка потребує догляду.
Проаналізувавши вищенаведені норми у системному взаємозв`язку із обставинами справи, апеляційний суд приходить до переконання, що відмова позивачу в укладенні договору про надання соціальних послуг з догляду на професійній основі за відсутності встановлених законом підстав є протиправною. 
З огляду на викладені обставини, суд першої інстанції прийшов до обгрунтованого висновку про те, що належним способом захисту прав позивача є визнання протиправними дій Департаменту щодо відмови в укладенні з ОСОБА_1 договору про надання соціальних послуг з догляду на професійній основі ОСОБА_2 та зобов`язання уповноваженого органу за результатами комплексного визначення індивідуальних потреб особи, яка потребує надання соціальних послуг, прийняти рішення про надання ОСОБА_2 соціальних послуг з догляду на професійній основі фізичною особою з урахуванням вибору ОСОБА_1 .
Наведені ж в апеляційній скарзі доводи висновків суду першої інстанції не спростовують і не містять вагомих та обґрунтованих аргументів, які б давали підстави стверджувати про інше.
Суд першої інстанції в повній мірі встановив фактичні обставини справи, надав об`єктивний та обґрунтований їх аналіз з урахуванням доводів наведених як позивачем так і відповідачем, у зв`язку з чим, відсутні підстави вважати, що обставини справи встановлено не повно чи неправильно, а отже і наведені скаржником доводи в апеляційній скарзі щодо цього не спростовують правильних по суті висновків суду першої інстанції.
Відповідно до статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Підсумовуючи, враховуючи вимоги наведених правових норм, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення суд першої інстанції, правильно встановив обставини справи, не допустив порушень норм матеріального та процесуального права, які могли б бути підставою для його скасування, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.
Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту соціальної політики Луцької міської ради залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 27 червня 2025 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС.

Cуддя-доповідач	 	В. Я. Качмар 	
судді	 	Л. Я. Гудим 	
 	 	Т. В. Онишкевич